справа № 489/542/23
провадження №2/489/825/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 травня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та частку у спадковому майні

встановив:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просила:

-встановити факт її спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка і дружини, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 ;

-визнати автомобіль Рено Меган 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та гараж № НОМЕР_2 в авто гаражному кооперативі «Світлофор» у місті Миколаєві спільним сумісним майном її та ОСОБА_5 ;

-визнати за нею право власності на 1/2 частку вищевказаних автомобіля та гаражу в порядку поділу спільного сумісного майна;

-визнати за нею право спадкувати в першу чергу після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки :01:000:0093, площею 6,8587 га в порядку спадкування за законом;

-визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом;

-визнати за нею право власності на 1/8 частку автомобіля Рено Меган 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та гаражу № НОМЕР_2 в авто гаражному кооперативі «Світлофор» у місті Миколаєві в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 13.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви, а саме: надати суду документи, що підтверджують дійсну вартість нерухомого майна (експертна оцінка, тощо) та виходячи з вартості нерухомого майна зазначити у позовній заяві ціну позову; сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі, з врахуванням вже сплаченого судового збору, або надати вмотивоване клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Судом на адресу ОСОБА_1 , зазначену останньою в позовній заяві, було надіслано ухвалу про залишення позовної заяви без руху, але 24.03.2023 до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

22.03.2023 на адресу суду надійшла заява позивача на усунення недоліків вищевказаної ухвали, проте, нею було надано лише квитанцію про сплату судового збору в розмірі 3220,80 грн., в іншій частині ухвала суду від 13.02.2023 виконана не була.

У зв`язку з вищевикладеним, 27.03.2023 судом на адресу ОСОБА_1 , зазначену останньою в позовній заяві, було повторно надіслано ухвалу про залишення позовної заяви без руху для виконання в частині надання суду документів, що підтверджують дійсну вартість нерухомого майна та зазначення ціни позову.

Але, 04.05.2023 до суду повернувся конверт з направленою судом ухвалою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси позивач суду не повідомляла, отже, відповідно до пунктів 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, ухвала вважається отриманою позивачем.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

За змістом статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Також суд зазначає, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Оскільки на момент постановлення даної ухвали, позивачем недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунуто, а судом вжито вичерпні заходи для направлення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху на відому адресу позивача суду то, відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суддя вважає за необхідне позов повернути позивачу, в зв`язку з неусуненням всіх недоліків та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Крім того, згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі повернення заяви або скарги.

А тому суд вважає, що оскільки позовна заява підлягає поверненню позивачу, то останній також підлягає поверненню судовий збір, сплачений нею при подачі позову.

Керуючись статтями 185, 260, 261 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір»,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та частку у спадковому майні повернути позивачу.

Провернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 4720,80 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять гривень 80 коп.) сплачений при подачі до суду позовної заяви за квитанцією №9296-1390-0121-0282 від 09.02.2023 на суму 1500,00 грн., та квитанції №0.0.1 від 20.03.2023 на суму 3220,80 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.05.2023.

Суддя І.В.Коваленко