Провадження № 2-з/522/432/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

01 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Янчевої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення збитків та визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якому просять стягнути 2 063 453 гривні та судові витрати.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2022 року відкрито провадження по справі, судове засідання призначено на 12.01.2023 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.01.2023 року застосовано заходи забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на момент подання позовної заяви належала ОСОБА_3 .

28.12.2022 року через канцелярію суду надійшла заява про зміну предмету позову та позовна заява зі зміненим предметом позову. В заяві про зміну предмету позову зазначено, що 10.12.2022 року ОСОБА_3 відчужив квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 на підставі договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. за №3135.

В позовній заяві про зміну предмету позову позивач заявив вимоги, в тому числі і до ОСОБА_5 , та просив в цій частині визнати недійсним договір дарування від 10.12.2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. за №3135. Підставою оспорення вказаного договору відповідач зазначає те, що він був укладений з метою ухилення від стягнення збитків за пред`явленим позовом.

28.12.2022 року через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що предметом позову у справі є, зокрема, стягнення із ОСОБА_3 на користь позивачів 1 385 073 гривень.

На момент подання позовної заяви ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що разом із подання первісного позову було подана заява про забезпечення позову на вказану квартиру, яка ухвалою від 12.01.2022 року була задоволена.

Однак, після відкриття провадження та до постановлення ухвали про накладення арешту відповідач безоплатно відчужив вказану квартиру на користь ОСОБА_5 на підставі договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. за №3135.

Заявник як в заяві про забезпечення позову від 28.11.2022 року, так і в заяві про забезпечення позову від 28.12.2022 року, зазначає про обґрунтовані підозри, що відповідач вчинить та буде вчиняти дії з метою відчуження майна, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги позивача.

В судове засідання з`явився представник позивача, який заяву про забезпечення позову підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в заяві.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечувала, посилалася на те, що квартира не є предметом спору.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню входячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2022 року відкрито провадження по справі, судове засідання призначено на 12.01.2023 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.01.2022 року застосовано заходи забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на момент подання позовної заяви належала ОСОБА_3 .

Однак, після відкриття провадження та до постановлення ухвали про накладення арешту відповідач уклав договір дарування із ОСОБА_6 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. за №3135, та безоплатно відчужив квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана інформація встановлена на підставі інформаційної довідки № 692-4.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України окрім іншого, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2022 у справі №908/2382/21 зазначено наступне: Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. Такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд виходить із того, що дійсно після відкриття провадження у справі змінився власник нерухомого майна, що на думку заявника може свідчити про наміри ухилення від цивільно правової відповідальності.

Крім цього, суд зазначає, що накладення арешту на нерухоме майно обмежує власника лише в частині розпорядження, тоді як будь яких обмежень щодо володіння та користування майно не встановлюється. Такий вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивача від 28 грудня 2022 року.

Відповідно до вимог ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Вирішуючи питання про застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що позивачі мають зареєстроване місце проживання та мають у власності нерухоме майно, тому підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 01, яка належить ОСОБА_5 до розгляду справи по суті.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) для виконання та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: Ю.Б. Свячена