ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2504/23 Справа № 185/9700/21 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В.А. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Биліної Т.І., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом керівника Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області , товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеста», ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду та просив визнати незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 25.02.2020 №4-2551/15-20СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_1 , визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0773) від 19.03.2020, площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, як такого, що порушує публічний порядок, з одночасним припиненням речових прав товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеста» на вказану земельну ділянку, витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеста» земельну ділянку(кадастровий номер :01:003:0773) площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, стягнути судовий збір.

Позов мотивований таким.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.08.2016 №4-4640/15-16-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в порядку безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Вербківської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району.

Розроблену документацію із землеустрою 25.05.2017 ОСОБА_1 подано для затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Листом від 27.06.2017 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про невідповідність поданого проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмову ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 у справі № 160/1636/19 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру, визнано протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру, яка полягає в невиданні наказів про затвердження проектів землеустрою. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру видати накази про затвердження проектів землеустрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Вербківської сільської ради, Павлоградського району, Дніпропетровської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 25.02.2020 №4-2551/15-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :01:003:0773 для ведення особистого селянського господарства.

Державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку проведено 04.03.2020.

На підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2020 право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0773), площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Сегеста» ().

Спірна земельна ділянка розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району та входить до масиву земель, які перебували у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава».

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 № 4-5230/15-18-СГ передано Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Вербківська сільська рада) Павлоградського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7805,5902 га, в тому числі земельну ділянку площею 85,2359 га, :01:003:0740, яка перебувала у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава» (№ 108 в акті приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення до вказаного наказу).

Актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 21.12.2018 підписами та гербовими печатками першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Вербківського сільського голови підтверджено факт приймання-передачі відповідних земельних ділянок.

На час прийняття оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та звернення прокурора до суду із даним позовом, органом уповноваженим здійснювати функції власника спірної земельної ділянки є Вербківська сільська територіальна громада в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Вербківська сільська рада, виконуючи свої повноваження належним чином, має контролювати питання законності набуття прав на комунальне майно, використання такого майна у порядку та способом встановленим законом, надходження до місцевого бюджету плати за його використання, а також вживати своєчасні та ефективні заходи з метою припинення дій щодо незаконного користування ним.

Право власності територіальної громади Вербківської територіальної громади на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, проте жодних заходів, спрямованих на захист та відновлення порушеного права Вербківською сільською радою вжито не було.

Підставою для винесення вказаного наказу зазначено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 у справі № 160/1636/19, яким ГУ Держгеокадастру Дніпропетровської області зобов`язано затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

ГУ Держгеокадастру проігноровано, що предметом дослідження у справі № 160/1636/19 був проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , розроблений ПП «Земельний ресурс» у 2016 році, тоді як на затвердження у 2020 році був поданий проект землеустрою, розроблений у 2019 році. При цьому, вказані документи істотно відрізняються за змістом, у тому числі конфігурацією та місце розташуванням запитуваної земельної ділянки.

Під час розгляду та затвердження проектної документації у 2020 році у ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області були відсутні правові підстави для врахування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 у справі № 160/1636/19. Оцінку відповідності поданого проекту вимогам законодавства надано не було.

Органом виконавчої влади було проігноровано, що спірна земельна ділянка входить до масиву земель, які перебували у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава», що підтверджується заявою останнього від 15.10.2019 про надання 22 фізичним особам згоду на передачу земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у користуванні підприємства (кадастровий номер :01:003:0740 площею 85,2359 га). Рішення про припинення права постійного користування підприємства та вилучення з його користування земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0773 уповноваженим органом не приймалося.

ГУ Держгеокадастру залишено поза увагою, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 № 4-5230/15-18-СГ та Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальної власність від 21.12.2018 Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Вербківська сільська рада) Павлоградського району передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7805,5902 га, в тому числі земельну ділянку площею 85,2359 га, :01:003:0740, яка перебувала у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава» (№ 108 в акті приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення до вказаного наказу).

Станом на 25.02.2020 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області уже більше року не мало повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, у тому числі щодо вирішення питання передачі її частини у приватну власність ОСОБА_1 .

Наказ від 25.02.2020 №4-2551/15-20-СГ винесено Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області з порушенням вимог ст.ст. 12, 116, 118, 122 ЗК України, якими визначено порядок набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності та за відсутності відповідних повноважень.

На теперішній час СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000049 від 18.06.2021 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 239-1 КК України, за фактами зловживання службовим становищем, посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Вербківської сільської ради під час розгляду документів про безоплатну передачу вказаних 42 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Вербківської ОТГ Павлоградського району.

Спірна земельна ділянка відводились ОСОБА_1 саме для ведення особистого селянського господарства.

Після отримання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , 19.03.2020 відчуджено її у власність ТОВ «Сегеста» ().

Разом із ОСОБА_1 , у березні-квітні 2020 року, ще 40 громадянами відчужено 40 земельних ділянок, на користь ТОВ «Сегеста» () на підставі договорів купівлі продажу, які складають єдиний масив, загальною площею понад 84 га.

Вказаними 40 фізичними особами набуто право власності на вказані 40 земельних ділянок, що увійшли до масиву земель, разом із земельною ділянкою ОСОБА_1 , на підставі аналогічних з ОСОБА_1 дій, в тому числі шляхом звернення до адміністративних судів, інтереси яких представляли одні і ті ж представники, із зазначенням позивачами у позовних заявах та інших процесуальних документах адреси для листування АДРЕСА_1 , що є одночасно адресою одного із засновників та кінцевих бенефіціарних власників ТОВ «Сегеста» () ОСОБА_8 (підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Відсутність дійсного волевиявлення та бажання у ОСОБА_1 самостійно вести особисте селянське господарство, перепродаж спірної земельної ділянки уже через 2 місяці після її отримання у власність юридичній особі разом з іншими громадянами єдиним масивом значної площі, беззаперечно порушує основні принципи і мету запровадження в державі інституту особистого селянського господарства та закріплення особливої процедури набуття прав на неї у порядку безоплатної приватизації.

Штучне вилучення земельних ділянок із комунальної власності за відсутності дійсного волевиявлення та бажання до самостійного ведення особистого селянського господарства та фактичне нездійснення такого господарства призводить до зменшення кількості таких земель в державі та неможливості у подальшому реалізації іншими громадянами такого права на ведення особистого селянського господарства.

Правочини щодо отримання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки у власність та подальше її відчуження ТОВ «Сегеста» порушує публічний порядок, оскільки спрямовані на порушення конституційних прав територіальної громади, незаконне заволодіння ОСОБА_1 та ТОВ «Сегеста» спірною земельною ділянкою, створює небезпеку для інтересів держави і суспільства загалом, в частині зменшення кількості земель сільськогосподарського призначення в державі та неможливості у подальшому реалізації іншими громадянами права на ведення особистого селянського господарства, що має виключну значимість в умовах сьогодення.

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглядаючи заяви фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_1 , про надання їм у власність земельних ділянок, які увійшли у вказаний єдиний масив землі, не провело належну перевірку та не пересвідчилося щодо дійсності волевиявлення заявників, наявності в них бажання самостійно вести особисте селянське господарство.

Дії ОСОБА_1 та ТОВ «Сегеста» порушують інтереси держави та Вербківської сільської територіальної громади, та є такими, що були спрямовані на незаконне заволодіння майном державної власності (земельними ділянками загальною площею 84 га), а тому накази Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області підлягають визнанню незаконними, вчинені правочини щодо продажу земельних ділянок підлягають визнанню недійсними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 Цивільного кодексу України), земельні ділянки мають бути повернуті у власність територіальної громади в особі Вербківської сільської ради.

Спірна земельна ділянка відноситься до пасовищ, з огляду на що її використання у спосіб розорювання та засівання будь-якими сільськогосподарськими культурами суперечить її правовому режиму та конкретному цільовому призначенню.

Вчинені щодо спірної земельної ділянки правочини порушили публічний порядок та є нікчемними.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року в задоволенні позову керівника Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеста» , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 25.02.2020 №4-2551/15-20СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_1 , визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0773) від 19.03.2020 № 493, площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, як такого, що порушує публічний порядок, з одночасним припиненням речових прав товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеста» на вказану земельну ділянку, витребуванняя від ТОВ «Сегеста» земельну ділянку(кадастровий номер :01:003:0773) площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, стягнення судового збору - відмовлено.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська обласна прокуратура посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, не повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, що потягло грубе порушення охоронюваних державою інтересів у сфері земельних відносин, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що спірна земельна ділянка розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району та входить до масиву земель, які перебували у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава».

В оскаржуваному рішенні від 10.11.2022 суд з посиланням на положення ст. ст. 117, 125, 126 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийшов до висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0740 не вибувала із права власності держави, оскільки право комунальної власності в особі Вербківської сільської ради не було зареєстровано.

Також судом зазначено, що Вербківською сільською радою не приймалося рішення щодо прийняття спірної земельної ділянки у комунальну власність Вербківської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області. При цьому, судом проігноровано, що Вербківською сільською радою прийнято рішення № 464-33/УІІ від 19.02.2019 «Про затвердження Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність», яким прийнято у комунальну власність земельні ділянки площею 7805,5902 га згідно з додатком. Вказане рішення долучено прокурором до матеріалів цивільної справи та досліджувалося судом при розгляді справи.

Крім того, у рішенні суду від 10.11.2022 зазначено, що суду не надано доказів про прийняття на баланс сільської ради спірної ділянки. При цьому не визначено, де у чинному законодавстві передбачена вимога щодо постановки землі на баланс органу місцевого самоврядування.

Окрім цього, наказом ГУ ДГК у Дніпропетровській області від 03.10.2019 № 4-2428/15- 19-СГ «Про внесення змін до наказу Головного управління від 21.12.2018 № 4-5230/15-18-СГ» внесено зміни у відповідний наказ в частині зменшення площі переданих земельних ділянок, а також внесено зміни в акт приймання-передачі земельних ділянок від 21.12.2018 в частині зменшення площі земельних ділянок на 281,8743 га та виключення з переліку земельних ділянок, які підлягали передачі, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0740. На думку суду, після цього наказу спірна земельна ділянка була повернута до державної власності, у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. При цьому доводи щодо відсутності акту приймання -передачі суд до уваги не прийняв, так як цю земельну ділянку було виключено з акту приймання-передачі від 21.12.2018 і додаткового акту для повернення не потребується. Проте вказане протирічить вимогам ст. 117 Земельного кодексу України, оскільки передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

При дослідженні судом обставин існування у особи права власності необхідним є передусім встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, постанова Великої Палати Верховного суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Крім того, згідно з деталізованою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (долучена до позовної заяви) первинна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0773 була проведена 04.03.2020 за ОСОБА_1 . Попередньої державної реєстрації права власності за державою в особі ГУ ДГК у Дніпропетровській області також не проводилося.

Відповідно до положень ст. ст. 78, 83, 84 Земельного кодексу України земля може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. І в даному випадку, виходячи з вимог закону та на підставі наказу ГУ ДГК у Дніпропетровській області від 21.12.2018 № 4-5230/15-18-СГ, земельна ділянка була передана у комунальну власність. В подальшому первинна державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0773 була проведена вже відповідачем ОСОБА_1 а не Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

25 січня 2023 року представник ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області, скористався своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області не було порушено прав Вербківської сільської ради, що підлягають судовому захисту, а заявлені прокурором в інтересах позивача позовні вимоги не підтвердженні належними доказами у справі, та з цієї причини не підлягали задоволенню судом.

30 січня 2023 року представник ТОВ Сегеста, скориставшись правом передбаченим ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Посилався на те, що Вербківська сільська рада з погодженою технічною документацією була достеменно обізнана, їй було відомо про виділ ряду земельних ділянок громадянам України, в тому числі і ОСОБА_1 , з масиву землі з кадастровим номером :01:003:0740, яка мала форму власності - державна, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Процедура приватизації спірної земельної ділянки відповідачем у справі була дотримана в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суди дійшов висновку про відсутність порушень вимог чинного законодавства Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області при видачі оспорюваного наказу та наданні у користування ОСОБА_1 земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 85,2359 га, :01:003:0740, розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Вказана ділянка перебувала у власності держави та у розпорядженні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Також, ділянка перебувала у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава».

21.12.2018 наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від № 4-5230/15-18-СГ вказану ділянку передано Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Вербківська сільська рада) Павлоградського району у комунальну власність./т.1 а.с.31/

Про передачу земельної ділянки 21.12.2018 року було складено акт приймання передачі./т.1 а.с 32/

Вербківською сільською радою не приймались рішення щодо прийняття спірної земельної ділянки у комунальну власність Вербківської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно і заяв направлених на внесення змін до Державного земельного кадастру України Вербківською сільською радою направлено не було.

Доказів про прийняття на баланс сільської ради спірної ділянки матеріали справи не містять, а тому право власності на спірну земельну ділянку Вербківська сільська рада не набула.

29.08.2019 року Вербківською сільською радою було прийнято рішення №590-38/VII «Про клопотання щодо виключення земель сільськогосподарського призначення державної форми власності з Акту приймання-передачі від 21.12.2018 рок».

03.10.2019 наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від №4-2428/15-19-СГ «Про внесення змін до наказу Головного управління від 21.12.2018 № 4-5230/15-18-СГ» внесено змінидо п. 1 наказу Головного управління від 21.12.2018 № 4-5230/15-18-СГ в частині загальної площі, а саме: замінено «7805,5902 га» на «7523,7159 га».

Виключено з додатку до акту від 21.12.2018, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 №4-5230/15-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельні ділянки з кадастровими номерами, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0740.

Викладене приводить суд до висновку про те, що після цього наказу спірна земельна ділянка була повернута до державної власності, у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Твердження прокурора про те, що спірна земельна ділянка перебувала у власності Вербківської сільської ради, оскільки про її повернення у ведення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не було складено акту про приймання передачі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спірну земельну ділянку було виключено з акту приймання-передачі від 21.12.2018 року, та додаткового акту для її повернення законодавством не потребується.

Посилання прокурора на статтю 117 ЗК України, як на норму якою встановлюється момент отримання права власності, є необґрунтованими, оскільки ця норма не регулює момент отримання права власності.

Статтею 125 ЗК України визначається момент набуття права власності, а саме з моменту державної реєстрації такого права.

При передачі ділянки Вербківській сільській раді вона перебувала у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава». Згоди товариства на таку передачу не було отримано, що свідчить на думку прокурора про те, що земельна ділянка не могла стати власністю сільської ради.

Посилання прокурора на те, земельна ділянка перебувала у постійному користуванні ТОВ «Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава», що обумовлює незаконність її передачі ОСОБА_1 також є необґрунтованими, оскільки товариство до передачі ділянки надало згоду на її відчуження, чим відмовилась від неї. /т.1 а.с.100-101/

Вказане свідчить про те, що будь які права товариства щодо земельної ділянки порушенні не були.

ОСОБА_1 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для отримання земельної ділянки .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.08.2016 №4-4640/15-16-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в порядку безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Вербківської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району.

25.05.2017 ОСОБА_1 розроблену документацію із землеустрою подано для затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Листом від 27.06.2017 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про невідповідність поданого проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Не погодившись із вказаною відмовою ОСОБА_1 оскаржив її у судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 у справі № 160/1636/19 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру, визнано протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру, яка полягає в невиданні наказів про затвердження проектів землеустрою. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру видати накази про затвердження проектів землеустрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Вербківської сільської ради, Павлоградського району, Дніпропетровської області.

У резулятивній частині вказаного рішення відсутні посилання на те, яку саме земельну ділянку слід відвести ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 25.02.2020 №4-2551/15-20-СГ затверджено проект землеустрою від 2019 року щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :01:003:0773 для ведення особистого селянського господарства.

В наказі є посилання на рішення адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 , в якому є посилання на іншу земельну ділянку.

Прокурор вважає, що наказ видано в порушення ст.ст.2,116, 118,122 ЗК України.

При цьому в позові не вказано які саме порушення були зроблені.

В позові є посилання на те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не звернуло увагу на вказані факти, що не є тотожним порушенню.

Посилання на різні земельні ділянки, які хотів отримати ОСОБА_1 , не є суттєвою обставиною, яка б свідчила про незаконність наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області так як в рішенні адміністративного суду відсутнє посилання на виділ певної земельної ділянки.

Претензії щодо виділу певної земельної ділянки може заявляти тільки ОСОБА_1 .

Земельна ділянка, відносно якої виник спір, знаходилась у власності держави, так як судом встановлений факт, що сільська рада прийняла рішення про повернення ділянки у власність держави і її було вилучено з акту прийому передачі земельних ділянок від держави до сільської ради.

Прокурор посилається на проведення досудового розслідування ко кримінальному провадженню за фактом зловживань при передачі земельних ділянок.

На теперішній час в ході досудового розслідування не встановлені докази вчинення посадовими особами незаконних дій.

Прокурор вважає, що на час видання наказу земельна ділянка належала територіальній громаді, посилаючись при цьому на п.24 Перехідних положень ЗК України.

Вказана норма набрала законної сили 28.04.2021 року, тоді як наказ про передачу права власності на земельну ділянку було видано 25.02.2020, а тому застосування пункту 24 Перехідних положень ЗК України до спірних правовідносин у даному випадку не можливо.

Викладене свідчить про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 25.02.2020 №4-2551/15-20-СГ.

Державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку проведено 04.03.2020.

На підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2020 право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0773), площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Сегеста» ().

Оспорюючи вказаний договір прокурор посилається на те, що ОСОБА_1 не став використовувати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

За час, протягом якого земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_1 використовувати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не можливо.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 (у редакції, чинній станом на 29.08.2017 року), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 7 зазначеного вище Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктами 31, 50 п.4 вказаного Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи та погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

При цьому колегія суддів відзначає, що передача земельної ділянки у власність фізичних осіб із комунальної власності має іншу процедуру, аніж проведена процедура ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо безоплатної передачі у власність ОСОБА_1 із державних земель, що, насамперед передбачає у цій справі наявність рішення сільської ради щодо прийняття із державної форми власності землі до комунальної, чого у справі не встановлено.

Разом з цим, як судом першої інстанції, так і колегією суддів встановлено, що позивачем не надавалось доказів порушення прав та законних інтересів ТОВ «Сільськогосподарське товариства з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава», натомість, в матеріалах справи міститься нотаріально завірена згода ТОВ «Сільськогосподарське товариства з забезпечення інвалідів «Спокій Мадава» про те, що воно не заперечує проти передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , підтвердженням сталості його позиції є відсутність звернення з заявами про порушення його прав або законних інтересів.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, з чим погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_1 набуто право власності на спірну земельну ділянку із державної власності з безоплатною передачею у приватну у встановлений законом спосіб. та на законних підставах з відповідною державною реєстрацією цього права, у відповідності до ст.26 ЗУ «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», як офіційне визнання та підтвердження державою факту такого набуття.

При цьому колегія суддів відзначає, що з моменту реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 право позивача, який в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради звернувся до суду з цим позовом, на оскарження дій законного власника земельної ділянки з її відчуження втрачається, як і унеможливлює оскарження подальших дій, зокрема, передачу іншим власником в оренду земельної ділянки третім особам.

Судом першої інстанції зазначалось, що позивачем не надано жодного доказу зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, з чим повністю погоджується і колегія суддів, оскільки апелянтом також відповідних доказів не надавалось і до апеляційної скарги, як і не надавалось доказів навмисного неправомірного переходу до ОСОБА_1 права власності за для такої зміни цільового призначення земельної ділянки.

Наявність порушеного кримінального провадження відносно посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Вербківської сільської ради вказаних доводів не підтверджує, та не породжує у цій справі будь-яких преюдиційних обставин та фактів щодо незаконного переходу земельної ділянки від державної форми власності у приватну шляхом її безоплатної передачі фізичній особі, до чого зводиться більшість доводів апелянта в апеляційній скарзі, які колегія суддів до уваги прийняти не може.

Судом першої інстанції зроблені вірні висновки про відсутність правових підстав, в розумінні ст.ст.387,388 ЦК України, для витребування спірної земельної ділянки на користь держави, з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення її права власності на майно шляхом його витребування на користь держави загалом є предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.

Верховний суд України неодноразово вказував, що, розглядаючи спори про витребування майна з чужого незаконного володіння, судам слід встановити дійсного власника майна, для чого необхідно дослідити всі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, з урахуванням рівності прав сторін щодо надання доказів та їх дослідження.

Зокрема зазначена позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", Постанові судової палати в цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2776цс-16, у справі № 3-1058гс16 від 23.11.16, у справі № 6-2069цс16 від 30.11.16, у справі № 6-2233цс16 від 21.12.16.

Стала практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року,"Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року,"Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року,"Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року,"Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Вимога дотримання такого балансу відображена і в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно з другим реченням, яке необхідно розуміти у світлі загального принципу викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «"Прессос компанія Нав`єра А.О." та інші проти Бельгії».

Разом із тим, факт встановлення законом підстав для позбавлення права власності, Європейський Суд з прав людини вважає недостатнім для обґрунтування втручання в право власності. Втручання в право власності, у тому числі й основане на законі, не повинно порушувати справедливу рівновагу між вимогами інтересів суспільства і захистом основних прав особи. Як зазначено в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Верховний Суд (Касаційний цивільний суд) у постановах від 18.03.2020 у справі № 199/7375/16-ц та від 20.05.2020 у справі № 199/8047/16-ц дійшов висновків, що «конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною. Тому задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у відповідача як добросовісного набувача на користь Дніпропетровської міської ради призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод». З`ясування питання добросовісності/недобросовісності набувача є визначальним для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію «пропорційності» втручання у право власності набувача майна. Слід зазначити, що можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність, насамперед, від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем. Одночасно добросовісність (недобросовісність) володільця характеризує його суб`єктивне ставлення до обставин вибуття майна з володіння власника та правомірність його придбання.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є обов`язковою для застосування судами України як джерела права.

Складовими частинами верховенства права є принципи правової визначеності та пропорційності.

Принцип правової визначеності вимагає, передусім, ясності й однозначності як формулювання, так і застосування правової норми та забезпечення того, щоб правомірні очікування суб`єктів правовідносин щодо наслідків (правового результату) своєї поведінки залишалися передбачуваними.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (пункт 5.4 мотивувальної частини Рішення від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005).

Дотримання принципу правової визначеності з метою збереження стабільності правового регулювання та передбачуваності законодавчої політики повинно враховуватись законодавцем як при прийнятті нових законів, так і при внесенні змін до існуючих законодавчих актів.

Зокрема, це стосується і принципів правового регулювання у сфері земельних правовідносин, які повинні забезпечувати врахування всіх особливостей землі як об`єкта власності Українського народу та суспільних відносин, що виникають у зв`язку з реалізацією громадянами конституційного права власності на землю.

Оскільки, як судом першої інстанції, так і колегією суддів не встановлено порушення визначеної на час виникнення спірних правовідносин законодавчої процедури отримання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення ОСГ, тому відсутні і правові підстави для втручання у право приватної власності особи, що призведе до порушення балансу та рівноваги між інтересом суспільства, територіальної громади та прав особи на майно, яке набуте на законних підставах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що в разі якщо держава вступає у цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, зокрема, у цивільних (господарських) відносинах розглядається як поведінка держави у цих відносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава (зокрема, цивільних, господарських), органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах (пункти 6.21, 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 5023/10655/11 від 20 листопада 2018 року, пункти 4.19, 4.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що і в судовому процесі, зокрема в цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови ВП від 27 лютого 2019 року, справа № 761/3884/18).

Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави.

Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі.

У цій даній справі прокурор пред`явив, зокрема, вимогу про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагентства у Дніпропетровській області, відповідачем визначив ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Отже, в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області).

Зазначене не відповідає частині першій статті 45 ГПК України, відповідно до якої сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Отже, позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору.

Подібних висновків, але щодо участі органів державної влади в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 826/3115/17.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені прокурором, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Т.І.Биліна

С.А.Зайцева