Справа № 203/5245/21
Провадження № 2-п/0203/7/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

за участі представника відповідача Усенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року у цивільній справі № 203/5245/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року у цивільній справі № 203/5245/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, про що відповідачу стало відомо 30 січня 2023 року під час отримання судового рішення безпосередньо в приміщенні суду, а його неявка у судові засідання пов`язана з частими сиренами в місті Дніпрі та ракетними обстрілами саме в дні таких судових засідань, у зв`язку із чим щоразу перед призначеними судовими засіданнями відповідачем надавалися клопотання про відкладення судових засідань. Окрім цього, відповідач зазначає, що 24 жовтня 2022 року було закрите підготовче засідання за відсутності відповідача, про що відповідач повідомлявся шляхом направлення SMS-повістки, що, на думку відповідача, є неналежним повідомленням. У судове засідання, призначене на 27 грудня 2022 року відповідач взагалі не повідомлявся. Крім того, під час розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів розміру заборгованості, оскільки позивачем не наданий меморіальний ордер на видачу кредиту саме йому, як і не надана виписка по рахунку, з якої має бути встановлені обставини сплати частково кредиту у 2007-2011 роках на суми 12 502,8 доларів США та 12 158,25 грн., тоді як розрахунок заборгованості за договором №DNUGR00001247 від 30 травня 2007 року не є належним доказом заборгованості, складений невідомо якою особою, і є лише калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог, у зв`язку з чим відповідач просив скасувати заочне рішення та призначити розгляд в загальному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28 лютого 2023 року дану заяву розподілено в провадження судді Колесніченко О.В.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заяву та наполягала на її задоволенні з наведених у ній підстав.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав, що згідно ч. 2 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви за його відсутності.

Вислухавши усні пояснення представника відповідача, дослідивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, додані до заяви докази, матеріали цивільної справи № 203/5245/21 та наявні в них докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 27 грудня 2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалене заочне рішення у цивільній справі № 203/5245/21 (провадження № 2/0203/525/2022), за яким позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволений та на користь АТКБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 51 959,68 доларів США, а також судовий збір в сумі 20 770 грн. (а.с. 113-114).

Так, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року у зазначеній цивільній справі відкрите загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 16 лютого 2022 року на 10:30 год. В той же час, зазначене підготовче засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному у період з 09 лютого 2022 року по 20 лютого 2022 року, а тому підготовче засідання було відкладене на 04 березня 2022 року на 10:30 год.

У підготовче засідання, призначене на 04 березня 2022 року на 10:30 год. відповідач не з`явився з невідомих суду причин, однак його представником ОСОБА_2 через канцелярію суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, а також про відкладення підготовчого засідання.

Після цього підготовчі судові засідання відкладалися на 22 квітня 2022 року на 10:20 год., на 11 травня 2022 року на 10:30 год., на 10 червня 2022 року на 10:00 год., на 04 липня 2022 року на 11:30 год., на 22 липня 2022 року на 10:30 год., на 03 серпня 2022 року на 10:00 год., на 12 вересня 2022 року на 16:00 год., на 03 жовтня 2022 року на 14:30 год. та на 24 жовтня 2022 року на 14:00 год.

У жодне вище перелічене підготовче засідання відповідач та його представник не з`являлися, щоразу надаючи заяви про відкладення підготовчого засідання через введення воєнного стану на території України, через територіальну віддаленість представника відповідача від розгляд справи, через хворобу представника відповідача. Окрім цього, відповідач неодноразово перед призначеними підготовчими судовими засіданнями через канцелярію суду особисто подавав власноручні заяви про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з триваючими повітряними тривогами в м. Дніпрі та у зв`язку з його хворобою. В заяві від 28 вересня 2022 року відповідач просив відкласти підготовче засідання, зокрема для ознайомлення з матеріалами справи.

Таким чином, причини неявки відповідача у підготовчі засідання визнані неповажними, з огляду на те, що жодних підтверджуючих документів поважності причин своєї неявки відповідач суду не надав, тривалий час не вжив заходів для ознайомлення з матеріалами справи, подачі заяви по суті справи, як, наприклад, відзив, чи з процесуальних питань з приводу наявних у нього доказів на спростування аргументів, викладених в отриманій відповідачем в копії позовній заяві. Так, само клопотань щодо проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції від відповідача на адресу суду не надходило. Отже, зазначене свідчило про зловживання наданими відповідачу правами, що призводило до затягування та порушення строків розгляду справи, а тому ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року підготовче провадження у зазначеній цивільній справі було закрите та призначено судове засідання на 11 листопада 2022 року на 10:30 год. (а.с. 99-10).

За таких обставин, твердження відповідача щодо у підготовче засідання, призначене на 24 жовтня 2022 року на 14:00 год., він повідомлений неналежним чином, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачу та його представникам направлялися судові повістки SMS-повідомленнями. Більш того, перед початком цього підготовчого засідання відповідачем через канцелярію суду подавалася заява про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 24 жовтня 2022 року на 14:00 год., що, в свою чергу, свідчить про обізнаність відповідача про підготовче засідання, призначене на зазначені дату та час (а.с. 94, 95, 96, 97).

Так само не заслуговують на увагу й твердження відповідача щодо не повідомлення його про судове засідання, що призначалося на 27 грудня 2022 року на 10:00 год., оскільки в матеріалах справи міститься судова повістка щодо повідомлення відповідача про розгляд справи на зазначені дату та час, спрямована засобами поштового зв`язку (а.с. 110).

Окрім цього, суд зазначає, що відповідач у разі незгоди з заявленими позовними вимогами був наділений правом у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України подати до суду відзив на позов та відповідні докази в його обґрунтування, однак протягом часу розгляду справи цього не зробив.

Стосовно ж доводів відповідача про сумніви у видачі саме йому кредиту, а також про неврахування в суму боргу здійснених платежів, що мала містити виписка по рахунку, суд відзначає, що обставини видачі кредиту в заявленому розмірі ним визнані в самій заяві про перегляд заочного рішення, а, крім того, відповідач в цій заяві, обмежившись загальними твердженнями про недоведеність розміру боргу, не посилається на жодний конкретний доказ в підтвердження сплати суми кредиту у більшому розмірі, ніж фактично прийнято до уваги в рішенні суду за наведеним позивачем розрахунком, відсутнє посилання в заяві і на контррозрхунок суми боргу, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач не довів, що існують докази, що мають істотне значення для розгляду справи.

Одночасно суд, відзначає, що розрахунок боргу, прийнятий до уваги судом при ухваленні заочного рішення, містить чіткі суми здійснених платежів з часу видачу кредиту 30 травня 2007 року та до березня 2011 року, які відповідають наданим відповідачем копіям квитанції, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача про інший розмір проведених платежів, які б свідчили про сплату кредиту в більшому розмірі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин, а також, по суті заявником не представлено відповідних доказів та тверджень, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду.

Також суд дійшов висновку, що у заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є незгода з вимогами позивача та ухваленим рішенням по суті.

Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» від 03.12.2003).

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляд заочного рішення, відмовивши відповідачу у задоволенні його заяви, та роз`яснивши йому, що згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України він має право оскаржити це заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 285-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року у цивільній справі № 203/5245/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 20 березня 2023 року.

Суддя О.В. Колесніченко