Номер провадження: 22-з/813/135/23
Справа № 509/3865/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 про відвід суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання незаконною та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання незаконною та скасування державної реєстрації.

08 грудня 2021 року на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 листопада 2021 року подано апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №509/3865/16-ц у складі головуючого (судді-доповідача) Вадовської Л.М., суддів Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 грудня 2021 року).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 листопада 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2022 року справу №509/3865/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 призначено до розгляду.

30 вересня 2022 року на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 листопада 2021 року подано апеляційну скаргу представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 листопада 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року справу №509/3865/16-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 призначено до розгляду.

15 лютого 2023 року представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про відвід суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. на підставі пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 02 березня 2023 року заявлений представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відвід суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. визнав необґрунтованим.

Питання про відвід передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку автоматизованого розподілу.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до частини 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом у складі судді Назарової М.В. без повідомлення учасників справи, що передбачено частиною 7 статті 40 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід.

Встановлено, що заявник обґрунтував відвід посиланням на те, що справа №509/3865/16-ц вже розглядалась даними суддями в апеляційному порядку 24.06.2018 при оскарженні ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року про зупинення провадження у справі, вказана ухвала апеляційного суду - на думку заявниці - є необґрунтованою і не підлягає оскарженню, тому заявляє про недовіру суддям Вадовській Л.М., Сєвєровій Є.С, вважає, що вони налаштовані упереджено по відношенню до неї, що викликає сумнів в їх об`єктивності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Подібна наведеному позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року № 46, у пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Вадовська Л.М., Сєвєрова Є.С. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Доводи представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про наявність підстав для відводу суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. зводяться до незгоди заявниці із висновками та мотивами ухваленого Одеським апеляційним судом 26.04.2018 судовим рішенням, що, на її думку, свідчить про налаштування вказаних суддів упереджено по відношенню до неї та викликає сумніви у їх упередженості. Проте, таке судове рішення не містить висновків по суті спору та не було перешкодою для зупинення провадження в справі в подальшому за наявності для цього підстав.

Докази таких ознак як особисте переконання та поведінка конкретних суддів, що вказують на їх безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення таким судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод заявниці, у справі відсутні.

Отже, ті обставини, про які зазначає заявник в обґрунтування заявленого відводу, не виключають участі суддів в розгляді справи, не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, а також певну їхню заінтересованість у розгляді справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С., по справі не встановлено.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 про відвід суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 про відвід суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. відмовити.

Справу № 509/3865/16-ц передати для продовження розгляду складу колегії суддів, визначеної протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя М.В. Назарова