СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2062/23
ун. № 759/3048/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, Державного підприємства Сервісний центр морського та річкового транспорту (ДП «МОРРІЧСЕРВІС») про поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, Державного підприємства Сервісний центр морського та річкового транспорту (ДП «МОРРІЧСЕРВІС») про поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справу передано судді 20.02.2023 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

У відповідності до ч.4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 позовної заяви вона просто вказала «судовий збір не сплачується» без вказівки на те, на яких підставах вона звільнена від сплати судового збору, що суперечить положенням ч.4 ст. 175 ЦПК України.

Також суд вважає необхідним вказати, що у відповідності до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняє позивачей - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачка у поданому позові заявляє наступні вимоги: 1. Визнати незаконним з моменту його прийняття та скасування наказу, 2. Поновлення на посаді та 3.Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору лише за вимоги про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вказане положення законодавства не звільняє особу від сплати судового збору за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу.

Позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення не є тотожною позовним вимогам про поновлення на роботі. Така вимога повинна бути оплачена на загальних підставах, як вимога немайнового характеру. При цьому, позивачем не надано квитанції про сплату судового збору за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, як і не зазначено належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для встановлення ставки судового збору за подання позовної немайнового характеру, яка подана фізичною особою необхідно звернутись до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Відповідно до ст.7 зазначеного закону, з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Отже, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1073,60 грн.

Таким чином, суд зазначає, що позивачка має сплати судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, Державного підприємства Сервісний центр морського та річкового транспорту (ДП «МОРРІЧСЕРВІС») про поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Горбенко