Єдиний унікальний номер судової справи 469/523/21
Номер провадження 22-ц/812/182/23
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

06 березня 2023 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Локтіонової О.В.

з секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідністю «Райз-Південь» рішення, яке ухвалено Баштанським районним судом Миколаївської області 30 листопада 2022 року під головуванням судді Муругова В.В., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідністю «Райз-Південь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі і пені,

УСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідністю «Райз-Південь» (далі - ТОВ «Райз-Південь»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі і пені.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23 серпня 2017 року, після смерті батька ОСОБА_3 , є власником 5/6 часток земельної ділянки площею 4.2183 га, кадастровий номер :01:000:0256, та 5/6 часток земельної ділянки площею 0.995 га, кадастровий номер :02:000:0453, що розташовані в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Власником 1/6 часток вищевказаних земельних ділянок є сестра позивача - ОСОБА_2 .

За життя, ОСОБА_3 уклав із Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Робуста Агро Інвест» (далі - СТОВ «Робуста Агро Інвест»), правонаступником якого є ТОВ «Райз-Південь», договір оренди землі за №204 від 20 серпня 2007 року, за умовами яких передав товариству у користування вищевказані земельні ділянки строком на 15 років.

Починаючи з 2020 року позивачем направлялись на адресу відповідача листи з вимогою про виплату орендної плати, але жодних відповідей ним так і не отримано. Також орендарем не вчинено жодних дій щодо виплати орендної плати за період з 2017-2020 роки.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив:

розірвати договір оренди землі №204, укладений 20 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Робуста Агро Інвест», зареєстрований 26 жовтня 2007 року у Державному реєстрі земель за №21;

стягнути на його користь з ТОВ «Райз-Південь» заборгованість з орендної плати в загальному розмірі 55 923 грн. 49 коп., пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в загальному розмірі 39 611 грн. 77 коп., а всього - 95 535 грн. 26 коп.;

стягнути на його користь з ТОВ «Райз-Південь» витрати понесені по сплаті судового збору.

Представник ТОВ «Райз-Південь» надав до суду відзив, в якому просив у задоволені позову відмовити. Зазначав, що розрахунок позивача щодо розміру орендної плати не відповідає умовам договору оренди землі. Відповідачем належним чином виконувались зобов`язання по сплаті орендної плати, яка виплачувалась навіть в більшому розмірі, ніж передбачено умовами договором оренди, а тому існує переплата. Також, просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі №204, укладений 20 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та Сільськогосподарським товариством «Робуста Агро Інвест», за яким була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 5.22 гектарів ріллі.

Стягнуто з ТОВ «Райз-Південь» на користь ОСОБА_1 19 606 грн. 19 коп. заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 20 серпня 2007 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Райз-Південь» про стягнення заборгованості з орендної плати за вказаним договором у більшому розмірі відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Райз-Південь» на користь ОСОБА_1 1 108 грн. 62 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «Райз-Південь», посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення районного суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для розірвання договору оренди землі з підстав систематичної невиплати орендної плати.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в ст.263 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції, в межах оскарження, таким вимогам не відповідає.

Так, за змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст.124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Згідно ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності.

За ч.3 ст.792 ЦК України та ч.8 ст.93 ЗК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким спеціальним законом, що регулює орендні земельні відносини та підлягає застосуванню до спірних правовідносин є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон України).

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч.1 ст.14 Закону України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст.13 Закону України за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України орендна плата, її розмір, форма платежу, строк і порядок виплати є істотними умовами договору оренди землі.

Статтями 24,25 вищеназваного Закону України передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, останній зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату в розмірі та строки обумовлені договором.

За правилами ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Так, однією з найпоширеніших підстав розірвання договору оренди земельної ділянки є заборгованість з орендної плати. За змістом статей 1,13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону України та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України є систематична несплата орендної плати.

Отже, відповідно до вказаних норм матеріального права договір оренди землі може бути розірваний за умов систематичної несплати орендної плати.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (касаційне провадження №61-41932сво18) дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії МК №010038 ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 5.22 га, яка складалася з двох земельних ділянок площею 4.22 га, кадастровий номер :01:000:0256, та площею 1.00 га, кадастровий номер :02:000:0453, що розташовані в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (том 1 а.с.82).

20 серпня 2007 року ОСОБА_3 уклав із СТОВ «Робуста Агро Інвест» у простій письмовій формі договір оренди землі загальною площею 5.22 га, розташованої в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на строк 15 років (том 1 а.с.14-17).

Пунктом 9 вказаного договору оренди землі було узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем орендодавцю в розмірі 2% нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки земель, що на день укладення договору становить 896 грн. 78 коп. Основна форма розрахунку - грошова. За узгодженням, сторони договору можуть обрати іншу форму розрахунків.

Згідно з пунктом 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земель.

Відповідно до пункту 11 договору орендна плата вносить до 31 грудня поточного року оренди.

Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на два роки у разі:

зміни умов господарювання, передбачених договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

збільшення ринкової вартості оренди землі, що підтверджується експертним висновком належного експерта, який вибирається орендарем;

в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 14 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0.1% несплаченої суми за кожний день прострочення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (том 1 а.с.72).

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на 5/6 часток земельної ділянки площею 4.22 га (згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказана площа 4.2183), кадастровий номер :01:000:0256, та на 5/6 часток земельної ділянки площею 1.00 га (згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказана площа 0.9950), кадастровий номер :02:000:0453, що розташовані в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (том 1 а.с.91 зворот, 93).

04 грудня 2017 року ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/6 частку земельної ділянки площею 4.22 га (згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказана площа 4.2183), кадастровий номер :01:000:0256, та на 1/6 частку земельної ділянки площею 1.00 га (згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказана площа 0.9950), кадастровий номер :02:000:0453, що розташовані в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (том 1 а.с.98 зворот, 100).

Будь-яких додаткових договорів (угод) до вищевказаного договору оренди землі, у тому числі, і щодо розміру та порядку виплати орендної плати за користування землею, сторони не укладали (протилежного не встановлено).

Разом з тим, відповідно до наданої відповідачем довідки про порядок розрахунку орендної плати згідно з умовами договору оренди землі №204 від 20 серпня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Робуста Агро Інвест» (правонаступник - ТОВ «Райз-Південь), оренда плата нараховувалась наступним чином:

за земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0256, площею 4.2183 га, нараховувалась орендна плата за формулою: 119 676 грн. 07 коп. (нормативно-грошова оцінка землі) х 5% = 5 983 грн. 80 коп., з яких: 4 986 грн. 90 коп. - ОСОБА_1 , а 996 грн. 90 коп. - ОСОБА_2 відповідно до розміру належних їм часток вказаної земельної ділянки;

за земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0453, площею 0.9950 га, нараховувалась орендна плата за формулою: 28 359 грн. 26 коп. (нормативно-грошова оцінка землі) х 5% = 1 417 грн. 96 коп., з яких: 1 181 грн. 73 коп. - ОСОБА_1 , 236 грн. 23 коп. - ОСОБА_2 відповідно до розміру належних їм часток вказаної земельної ділянки (том 1 а.с.145).

За такого, загальний розмір орендної плати, яка підлягає сплаті ТОВ «Райз-Південь» на користь ОСОБА_1 за обидві земельні ділянки, складає 6 168 грн. 63 коп. на рік.

Із доданих позивачем до позовної заяви відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017-2020 роки вбачається, що ТОВ «Райз-Південь» сплачувала кошти, спрямовані на виплату орендної плати наступним чином:

14 803 грн. 53 коп. в четвертому кварталі 2017 року;

13 702 грн. 48 коп. в першому кварталі 2019 року;

13 570 грн. 39 коп. в першому кварталі 2020 року;

1 202 грн. 88 коп. в четвертому кварталі 2020 року (том 1 а.с.37-40).

З урахуванням розміру орендної плати, що підлягала сплаті позивачу (6 168 грн. 63 коп. на рік), сума коштів у розмірі 14 803 грн. 53 коп., сплачена відповідачем у 2017 році, перевищує розмір орендної плати за 2017 та 2018 роки, а сума коштів у розмірі 13 702 грн. 48 коп., сплачена у 2019 році, перевищує розмір орендної плати за 2019 та 2020 роки.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на той факт, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017-2020 роки не можуть братись судом до уваги, оскільки там відображені виплати, які були здійснені відповідачем в рамках іншого договору оренди землі, колегія суддів відхиляє, оскільки таке не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та такі доводи позивача не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

За такого, у ТОВ «Райз-Південь» відсутнє прострочення зі сплати орендної плати позивачу. Натомість, позивач не довів належними та допустимим доказами істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення його права на те, на що він розраховував відповідно до умов укладеного договору оренди земельної ділянки (ст.651 ЦК України).

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що ТОВ «Райз-Південь» систематично навмисно порушувало умови договору оренди землі. Разом з тим, на ці обставини районний суд уваги не звернув. Тоді як вони дають підстави для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі та пені, а відповідно і відмови в частині розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з невиплатою орендної плати за 2017 - 2020 роки.

За такого, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення суду першої інстанції, а тому рішення на підставі положень ст.376 ЦПК України, слід скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені названих позовних вимог.

За правилами п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, за наслідками апеляційного розгляду справи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Райз-Південь» підлягає стягненню 2 724 грн. судового збору, сплаченого останнім за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю «Райз- Південь» - задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідністю «Райз-Південь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі і пені - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Райз-Південь» () 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: Т.Б. Кушнірова

О.В. Локтіонова

Повний текст судового рішення

складено 07 березня 2023 року