Єдиний унікальний номер № 175/4064/22
провадження 2/175/1109/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 грудня 2022 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 30 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у Красногвардійскому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №1640 та видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу мають двоє дітей:

- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження видано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ,про що в Книзі реєстрації актів про народження 05.02.2013 року зроблено відповідний актовий запис за №176 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05.02.2013 року;

- син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження видано Шевченківським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації актів про народження 07.11.2019 року зроблено відповідний актовий запис за №1226 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 07.11.2019 року.

Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, сімейного життя та спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Між подружжям досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, а саме з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки батько дітей взагалі не приділяє їм уваги та не відвідує їх.

На сьогоднішній день, діти знаходиться на повному утриманні матері, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, аліментів по рішенню суду він не сплачує, виник великий борг у виконавчій службі, так як офіційно він не працевлаштований і примусове стягнення взагалі не відбувається, а добровільно він відмовляється утримувати дітей.

Спільного майна придбаного в шлюбі не мають.

Виходячи з викладеного, просила суд задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб.

Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Справу просила розглянути без участі її позивача.

Відповідач надав заяву в якій позовну заяву визнав, просив задовольнити. Справу розглянути без його участі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у Красногвардійскому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №1640 та видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу мають двоє спільних дітей:

- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження видано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ,про що в Книзі реєстрації актів про народження 05.02.2013 року зроблено відповідний актовий запис за №176 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05.02.2013 року;

- син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження видано Шевченківським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації актів про народження 07.11.2019 року зроблено відповідний актовий запис за №1226 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 07.11.2019 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя у подружжя не склалося, протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, сімейного життя та спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Між подружжям досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, а саме з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки батько дітей взагалі не приділяє їм уваги та не відвідує їх.

На сьогоднішній день, діти знаходиться на повному утриманні матері, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, аліментів по рішенню суду він не сплачує, виник великий борг у виконавчій службі, так як офіційно він не працевлаштований і примусове стягнення взагалі не відбувається, а добровільно він відмовляється утримувати дітей.

Спільного майна придбаного в шлюбі не мають.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище відповідача змінити на « ОСОБА_6 » (на прохання відповідача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Красногвардійскому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1640 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 змінити на « ОСОБА_6 ».

Стягути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко