Справа № 206/4279/21
Провадження № 2/206/13/23
У Х В А Л А

28 лютого 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

за участю секретаря судового засідання Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача адвоката Чабаненко Анни Леонідівни про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки із майна, що є у спільній сумісній власності,

за участі:

представника позивача, адвоката Чабаненко А.Л.,

представника відповідача, адвоката Ясир С.А.,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чабаненко Анна Леонідівна з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

13.02.2023 року представник позивача на електронну пошту суду направила клопотання про забезпечення доказів, в обґрунтування якого зазначила, що в ухвалою суду від 06.12.2021 року клопотання представника позивача адвоката Чабаненко А.Л. про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи задоволено. Призначено по справі комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу. 31.10.2022 року до суду від судового експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів. Оскільки між сторонами по даній цивільній справі наразі відсутня комунікація, спірні домоволодіння, будівлі та споруди перебувають у фактичному володінні та під фізичним контролем відповідача. Відповідач не допускає до них позивача, у зв`язку із чим позивач не має можливості провести технічну інвентаризацію спірного домоволоління, будівель та споруд. З огляду на викладене, представник позивача просить суд забезпечити докази у справі № 206/4279/21 шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 у встановлений судом розумний період допустити позивача та інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 до домоволодіння АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці 509 кв, м. у фактичному користуванні, а також до самої вказаної земельної ділянки та будь-яких інших будівель, споруди конструкцій, розміщених на ній для їх обстеження та складання технічного паспорта щодо вказаного домоволодіння; не чинити перешкод обстеженню інженером домоволодіння АДРЕСА_1 , а також самої вказаної земельної ділянки та будь-яких інших будівель, споруд конструкцій, розміщених на ній, та складанню технічного паспорта щодо вказаного домоволодіння.

У судовому засіданні представник позивача подане клопотання підтримала та просила його задовольнити. На запитання суду зазначила, що позивач та інженер до відповідача не звертались, одразу подане відповідне клопотання до суду.

У судовому засіданні відповідач та її представник заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Так, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами клопотання треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такі правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Детально ознайомившись із змістом поданої заяви суд приходить до висновку, з огляду на ст. 116 ЦПК України, представником позивача не зазначено жодних посилань на наявність підстав припустити, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, судом встановлено, що передумова, яка є підставою для забезпечення доказів, а саме те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, на сьогодні відсутня, а тому, правових підстав для задоволення заяви, в порядку ст. 116 ЦПК суд не має. Тоже, клопотання представника позивача про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 83, 84, 121, 126, 127, 260, 261, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Чабаненко Анни Леонідівни про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки із майна, що є у спільній сумісній власності відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О.Сухоруков