Справа №464/2779/22
пр № 2-ві/464/4/23
У Х В А Л А

02 березня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/2779/22

заявник (відповідач) ОСОБА_1

вимоги: заява про відвід судді

Обставини справи

Позивач ОСОБА_2 звернувся у порядку цивільного судочинства до Сихівського районного суду м.Львова із позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , в якому припинити право власності ОСОБА_1 на ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_4 право власності на ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 належної ОСОБА_1 .

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Бойко О.М.

Суд ухвалою від 26 липня 2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Третя особа ОСОБА_3 , яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовом, в якому просить припинити право власності ОСОБА_1 на ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Згідно із протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду справу передано на розгляд судді Бойко О.М.

Суд ухвалою від 02 вересня 2022 року прийняв позов третьої особи із самостійними вимогами до спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 скористалась наданим правом відводу головуючому судді Бойко О.М., подавши відповідну заяву.

Суд ухвалою від 28 лютого 2023 року (суддя Бойко О.М.) постановив заяву про відвід визнати необґрунтованою та передати таку для визначення складу суду для вирішення питання про відвід згідно із вимогами ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід передано для розгляду судді Тімченко О.В.

Заява про відвід судді розглядається в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи у відповідності до вимог ч.8 ст.40 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

Перелік підстав відводу (самовідводу) судді визначено ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 2-5151/09 сформульовано правовий висновок про те, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Belukha v. Ukraine, № 33949/02, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року). У кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Pullar v. United Kingdom, № 22399/93, ЄСПЛ, від 10 червня 1996 року, § 38).

Відвід мотивований порушення порядку розподілу справи та зацікавленістю судді, яка зводиться, на думку заявника, до допущених суддею процесуальних порушень.

Надаючи оцінку заяві про відвід, суд ураховує положення ч.5 ст.12, ч.2 ст.214 ЦПК України, за якими, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків; головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Як визначено ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене прийняття суддею будь-яких рішень при розгляді цивільної справи є його прямим обов`язком, а незгода заявника з такими не зумовлює відвід судді.

Порядок розподілу судової справи між суддями визначений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням ради суддів України за № 25 від 02 квітня 2015 року, порушення якого у даній справі не встановлено, а твердження заявника в цій частині є голослівними.

Саме по собі заявлення відводу без належного обґрунтування не є безумовною підставою для його задоволення.

З урахуванням установленого у своїй сукупності та зважаючи на те, що наведені заявником аргументи не підтверджені фактичними даними, а є лише суб`єктивним вираженням ним наведених обставин, а також з огляду на відсутність будь-яких доказів, що вказували б на заінтересованість, упередженість та необ`єктивність судді при розгляді справи, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід судді.

За відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, суд не вправі задовольняти необґрунтовану заяву про відвід, оскільки таке суперечитиме основним засадам цивільного процесуального законодавства, вимогам, встановленим Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Кодексом суддівської етики.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. Повний судове рішення виготовлено 02 березня 2023 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО