Справа № 740/4730/22
Провадження № 2/740/220/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі кредит» (далі ТОВ «Ізі Кредит») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 332280 від 22.12.2021 у розмірі 73 089,62 грн, з яких: 32 638,20 грн заборгованість за кредитом; 35 533,80 грн заборгованість за процентами; 4183,02 грн інфляційні втрати; 734,60 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 грудня 2021 року між сторонами укладено кредитний договір № 332280, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачу в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 34 000,00 грн, а відповідачка прийняла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти з користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. Кредит надано в готівковій формі у національній валюті на строк 10 місяців, сукупна вартість кредиту згідно з умовами кредитного договору становить 94 870,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідний кредит у встановленому договором розмірі 34 000,00 грн. Відповідачка здійснила платежі на суму 26 698,00 грн, проте порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідачки утворилася прострочена заборгованість зі сплати кредиту та процентів.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка отримала копію позовної заяви з додатками та копією ухвали про відкриття провадження у справі 21 грудня 2022 року, про що свідчить розписка (а. с. 26); відзиву на позов не подала, із заявами до суду не зверталася.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву на видачу кредиту та уклала з ТОВ «Ізі Кредит» кредитний договір № 332280 (а. с. 6 9).

Відповідно до п. 3 договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 34 000,00 грн на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі.

Згідно з п. 10.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Видатковим касовим ордером від 22.12.2021 підтверджується факт отримання ОСОБА_1 готівкою 34 000,00 грн (а. с. 10).

Відповідно до картки обліку кредитного договору № 332280 від 01.01.2022 та наданого позивачем розрахунку, загальна сума заборгованості з урахуванням сплачених фактичних внесків по кредиту, становить 68 172,00 грн, розмір інфляційного збільшення 4183,02 грн, 3 % річних 734,60 грн (а. с. 12 15).

Згідно з наведеним позивачем розрахунком, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 332280 від 22.12.2021 становить 73 089,62 грн, з яких: 32 638,20 грн заборгованість за кредитом; 35 533,80 грн заборгованість за процентами; 4183,02 грн інфляційні втрати; 734,60 грн 3% річних.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом, що вбачається з підписаного відповідачкою кредитного договору.

Зі справи вбачається, що відповідачка не дотрималася взятих за договором зобов`язань щодо своєчасної сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості в зазначеному позивачем розмірі, який не спростований відповідачкою.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки, суд ураховує таке.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак у справі, що розглядається, розмір процентів за користування кредитними коштами установлений договором і складає 322,44 % річних від суми кредиту з першого по 7 платіж та 1,43 % річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку з потижневою оплатою 26,87 % з 1 по 7 платіж та 0,12 % за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору 188,45 %.

З огляду на вказане неправомірним є нарахування позивачем 3 % річних на суму простроченого кредиту в розмірі 734,60 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

В іншій частині складових заборгованості за кредитним договором позовні вимоги доведені й обґрунтовані.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Установлено, що відповідачка не виконувала належним чином узятих за договором зобов`язань щодо своєчасного погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитним коштами, що призвело до утворення заборгованості за кредитом та процентами в розмірі 68 172,00 грн, яку з урахуванням інфляційних втрат у сумі 4183,02 грн, а всього 72 355,02 грн, слід стягнути з відповідачки.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково в зазначеному вище розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що є підставою звільнення від сплати судового збору згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 2456,19 грн, що є пропорційним задоволеним позовним вимогам, слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 128, 141, 223, 274 - 279, 280 - 284, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» (вул. Оболонська Набережна, 15, корп. 4, м. Київ; ) заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 72 355 (сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 02 копійок.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» (вул. Оболонська Набережна, 15, корп. 4, м. Київ; ) судовий збір у розмірі 2456 (дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 19 копійок за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 20 березня 2023 року.

Суддя І. М. Шевченко