Справа № 682/288/23
Провадження № 2/682/201/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2023 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєва Н.В.,
з участю секретаря судових засідань Дубовки Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що 15.11.2020 ОСОБА_2 отримала від нього грошові кошти в розмірі 2600 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалась повернути позику до 22.06.2021 та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноручно розписку. Проте, у визначений строк відповідачка свого зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути з відповідачки борг за договором позики: 2600 грн - неповернута сума позики, 936 грн - 3% за кожен місяць користування позикою, 3510 грн - пеня в розмірі 5% від суми боргу за період з 15.10.2020 по 15.01.2023, 1112,48 грн інфляційні втрати за період з 15.10.2020 по 30.11.2022, а всього 8158,48 грн і судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Ухвалою судді від 09.02.2023 відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.03.2023 о 09 годині 20 хвилин.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 також звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, просила не задовольняти позов в частині стягнення з неї пені та інфляційних втрат у зв`язку із дією в Україні воєнного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
15.10.2020 відповідачка ОСОБА_2 склала розписку про позику у ОСОБА_1 2600 гривень та зобов`язалась повернути суму боргу до 15.10.2021 і сплатити 3% за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку .
Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики виконав та передав ОСОБА_2 2600 гривень, на що вказує остання у своїй розписці.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
ОСОБА_2 зобов`язалася повернути позивачу ОСОБА_1 позику в сумі 2600 гривень та 3% за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 15.10.2021, про що зазначила в розписці (а.с.4).
Проте, відповідачка борг в сумі 2600 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 15.10.2021 і на час звернення позивача з позовом до суду не повернула .
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами ст.625 ЦК України.Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Згідно положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за договором позики становить: 2600 грн - неповернута сума позики, 936 грн - 3% за кожен місяць користування позикою, 3510 грн - пеня в розмірі 5% від суми боргу за період з 15.10.2020 по 15.01.2023, інфляційні 1112,48 грн інфляційні втрати за період з 15.10.2020 по 30.11.2022, а всього 8158,48 грн.
Наданий позивачем розрахунок відповідачкою визнається частково з урахуванням положень цивільного законодавства, запроваджених на час дії в Україні військового стану.
Так, відповідно до п. 18 "Прикінцевих та перехідних положеннь" Цивільного кодексу України в редакції відповідно до Закону України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню частково, так як інфляційні втрати за ч.2 ст.625 ЦК України та пеня, сплата якої передбачена Договором позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.10.2020, з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, не підлягають стягненню за період військового стану.
Також судом приймається до уваги, що як інфляційні втрати, так і пеня, обраховані позивачем з 15.10.2020, в той час як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачені ст. 549, ч.2 ст.625 ЦК України, настає з моменту такого порушення, тобто в даному випадку з 15.10.2021.
На підставі викладеного та з огляду на положення ч.2 ст.258 ЦК України, згідно якої до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік , суд приходить до висновку, що за невиконання грошового зобов`язання у передбачені договором строки, ОСОБА_2 має сплатити на користь ОСОБА_1 пеню в обумовленому сторонами розмірі за період часу з 03.02.2022 (рік, що передує зверненню до суду) до 23.02.2022, а також інфляційні втрати за період з 15.10.2021 по 23.02.2022.
Провівши обрахунки, судом встановлено, що з відповідачки підлягає стягненню в користь позивача пеня за Договором позики від 15.10.2020 в сумі 89,67грн, так як період, за який пеня може бути нарахована відповідно до вимог закону - з 03.02.2022 по 23.02.2022 включно, тобто 21 день; розмір пені за один день становить: 2600 грн : 100% х 5% х 12 місяців : 365 днів = 4,27 грн, а отже розмір пені за період прострочення з 03.02.2022 по 23.02.2022 р становить 4,27 грн х 21 день = 89,67 грн.
При цьому інфляційні втрати, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , обраховані за період з 15.10.2021 по 23.02.2022, складають 137,95 грн , враховуючи показники індексу споживчої інфляції в Україні за жовтень 2021 року- лютий 2022 року: (2600 грн х 100,9%*100,8%*100,6%*101,3%*101,6% - 2600 грн = 137,95 грн.).
Таким чином сума заборгованості відповідачки перед позивачем складає 3763,62 грн (2600 грн позики + 936 грн - 3% за кожен місяць користування позикою з 15.10.2020 до 15.10.2021 + 89,67 пені + 137,95 грн інфляційних втрат = 3763,62).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати (а.с.1) пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 493,85 грн.
Керуючись ст.ст. 4-13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 273, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 1047- 1049 ЦК України, п. 18 "Прикінцевих та перехідних положеннь" Цивільного кодексу України в редакції відповідно до Закону України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року , суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.10.2020 в розмірі 3763,62 грн та судовий збір в розмірі 493,85 грн, а всього 4257,47 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Матвєєва Н.В.