Дата документу 01.03.2023 Справа № 336/2436/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/2436/21 Пр. № 22-ц/807/636/23 Головуючий у 1-й інстанції Савеленко О.А. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року про залишення первісного та зустрічного позовів без розгляду

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про поділ майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-3), в якому просила: - розподілити майно, яке є спільною сумісною власністю, та визнати на ОСОБА_3 право власності на: = 2/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; = 2/3 садового будинку, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :10:001:0017, за адресою: Запорізька область, Люцернівська сільська рада, садівниче товариство «Щит» (стара назва «Дзержинець»), 20; = 2/3 автомобіля SUZUKI ZX-4, реєстр. № НОМЕР_1 , рік випуску 2014, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , V=1586 см. куб., загальний легковий хетчбек В, тип палива бензин, трансмісія автомат; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 408093,33 грн. за 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 частину садового будинку, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :10:001:0017, за адресою: Запорізька область, Люцернівська сільська рада, садівниче товариство «Щит» (стара назва «Дзержинець»), 20; 1/3 частину автомобіля SUZUKI ZX-4, реєстр. № НОМЕР_1 , рік випуску 2014, та припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 частину садового будинку, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :10:001:0017, за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/3 частину автомобіля SUZUKI ZX-4, реєстр. № НОМЕР_1 , рік випуску 2014; - стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого судового збору.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Савеленко О.А. (т.с. 1 а.с. 56). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 68-69) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

У серпні 2021 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою (т.с. 1 а.с. 171-175), в якій просив поділити спільне майно подружжя: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 816091 грн.; садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0017, загальною вартістю 60401 грн.; автомобіль легковий хетчбек В, SUZUKI ZX-4, д.р.н. НОМЕР_1 , 2014 р.в., VIN НОМЕР_2 , вартістю 321089 грн. наступним чином: позивачу виділити і визнати за ОСОБА_5 право власності на: - садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0582 га за адресою: Запорізька області, Вільнянський район с/рада Люцернянська «Дзержинець» СТ «Щит», кадастровий номер :10:001:0017, загальною вартістю 60401 грн.; автомобіль легковий хетчбек В, SUZUKI ZX-4, д.р.н. НОМЕР_1 , 2014 р.в., VIN НОМЕР_2 , вартістю 321089 грн., а відповідачу виділити квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 816091 грн., стягнувши з відповідача на свою користь різницю вартості виділеного відповідачу майна, у разі неможливості зазначеного поділу визнати за кожною з сторін право власності на частину рухомого та нерухомого майна.

Одночасно із поданням зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 також подано заяву про забезпечення позову (т.с. 1 а.с. 167-169), в якій останній просив вжити заходів по забезпеченню позову: накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , садовий будинок будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0582 га за адресою: Запорізька області, Вільнянський район с/рада Люцернянська «Дзержинець» СТ «Щит», кадастровий номер :10:001:0017, автомобіль легковий хетчбек В, SUZUKI ZX-4, д.р.н. НОМЕР_1 , 2014 р.в., VIN НОМЕР_2 .

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 227-228) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі відмовлено.

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 229-230) зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про поділ майна прийняти, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

У листопаді 2022 року від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Рогозіна О.В. надійшла заява (т.с. 2 а.с. 105), в якій останній просив залишити позовну заяву ОСОБА_3 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року (т.с. 2 а.с. 107-109) позовну заяву ОСОБА_3 та зустрічну позовну заявку ОСОБА_1 у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її ухваленні, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 119-122) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 139). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 19 січня 2023 року (т.с. 2 а.с. 143), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 144), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката Рогозіна О.В. подала апеляційному суду відзив (т.с. 2 а.с. 158-164) на вищезазначену апеляційну скаргу позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 у цій справі.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 та представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371 - 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю представника третьої особи та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 за присутністю його представника адвоката Єрмоленко В.А.(т.с. 2 а.с. 116,117, 129-130), відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та представника останньої адвоката Єлисеєва С.С.

Суддя доповідач Гончар М.С. у даному судовому засіданні повідомила, що разом з ОСОБА_6 вона раніше працювала викладачами в одному із вузів м. Запоріжжя, дружніх відносин немає. Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, що з`явились, у тому числі представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко В.А., яка у тому числі на запитання апеляційного суду визнала, що ОСОБА_4 змінив своє місце проживання та представника під час розгляду цієї справи, про що суд першої інстанції не повідомив, вона, як новий представник ОСОБА_1 у цій справі за договором з липня 2022 року, не також не повідомила суд першої інстанції про свою наявність, вперше вона хотіла прийняти участь у цій справі у судовому засіданні 15 листопада 2022 року, але до суду не доїхала через повітряну тривогу у м. Запоріжжі, про що також суд першої інстанції у будь-якій спосіб не повідомила (телефонограма, електронна пошта тощо), відоконференцію за допомогою власних технічних засобів за межами суду не замовляла, також вона та її довіритель не подавали суду першої інстанції у цій справі заяви про розгляд цієї справи за їх відсутністю, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що всі учасники цієї справи із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували, у тому числі позивач за первісним позовом ОСОБА_3 - в частині залишення без розгляду її позовної заяви про поділ майна подружжя.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 оскаржує ухвалу суду першої інстанції у цій справі лише в частині залишення без розгляду його зустрічного позову у цій справі.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі лише в частині доводів та вимог апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині залишення без розгляду зустрічного позову у цій справі.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови. За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя у цій справі, керувався ст. ст. 257, 353 - 354 ЦПК України та виходив із такого.

Згідно з п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; позивач до початку розгляду справи подав заяву про залишення позову без розгляду.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

При цьому, суд зазначає, що «завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) - телефоном, поштою, тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає з`явитися до суду, відрядження тощо.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу.

До поважних причин можуть бути віднесені такі обставини, дії, явища, які не залежать від волі особи, відносно якої вони виникли. Внаслідок таких обставин, особа не має змоги належним чином виконувати покладені на неї обов`язки.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, є повторним, коли позивач вдруге не прибув на розгляд справи і в суду є достовірні (докази) про те, що обидва рази його було належним чином повідомлено.

Згідно приписів чинного законодавства сторони процесу повинні добросовісно виконувати свої права та обов`язки.

Добросовісність (лат. bona fides) розуміється, як самостійний правовий принцип, як презумпція, як вказівка на винність або об`єктивну протиправність діяння. В цілому, під добросовісністю варто розуміти прагнення суб`єкту до правомірності власної правової поведінки, її соціальної нешкідливості, юридичної досконалості способу досягнення поставленої мети.

З урахуванням визначених правових аспектів, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом по справі допущені неодноразові зловживання правом, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи та суперечить принципам цивільного судочинства України, а отже, повинно бути припинено законодавчо встановленими інструментами.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Крім того, слід враховувати, що засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Принцип рівності перед судом є основою сучасної концепції справедливого правосуддя. Для кожної людини у правовій державі насамперед важливо мати доступ до правосуддя і можливість вільно, швидко, безперешкодно реалізувати право на судовий захист незалежно від належності до певної соціальної групи або інших персональних характеристик особи.

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції.

Отже, суд першої інстанції вважав, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача за первісним позовом та його представника належним чином про дату час і місце проведення судових засідань за їх участю для реалізації ними права судового захисту.

При цьому, враховуючи предмет розгляду справи та характер доказів у справі, суд першої інстанції вважав неможливим здійснювати розгляд даної справи за відсутності позивача за зустрічним позовом, що є перешкодою для розгляду справи в цілому.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишення зустрічного позовові ОСОБА_1 без розгляду, оскільки має місце неявка позивача та його представника у судові засідання без поважних причин, без повідомлення ними про причини неприбуття та без наявності заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу, що жодних клопотань від ОСОБА_1 та його представника про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, про неможливість прибути до суду, тощо за останні вісім місяців до суду не надходило.

Додатково суд першої інстанції роз`яснив позивачам у відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Ухвала суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Доводи апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, а лише відображають позицію позивача за зустрічним позовом, яку він та його представник вважають єдино правильною та можливою.

Згідно із ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення, а саме: справа (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційною скаргу такою підставою.

Проте, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції належним чином, з дотриманням вимог ст. 128 ч. 8 ЦПК України, повідомляв позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про всі дати судових засідань у цій справі, тому підстави для обов`язкового скасування апеляційним судом ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині в частині залишення без розгляду зустрічного позову у цій справі на підставі ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України відсутні, хоча апелянт ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_2 обґрунтовував свою апеляційну скаргу у тому числі і такою підставою.

Так, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах цієї справи містяться конверти із судовими повістками суду першої інстанції на ім`я позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його іншого представника адвоката Серболової Н.М. на судові засідання, призначені судом першої інстанції після 10.02.2022 року та у тому числі на 10.06.2022 року (т.с. 2, а.с.59-60, 72-73), 22.08.2022 року (т.с. 2, а.с.74-75, 87-88), 07.10.2022 року (т.с. 2, а.с. 89-90), 15.11.2022 року (т.с. 2, а.с.99-100), які повернулися на адресу суду першої інстанції без вручення з відмітками поштового відділення: «адресат відсутній» (т.с. 2, а.с. 59, 72, 74, 87, 89, 99).

В силу вимог ст. 128 ч. 8 п. 4 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про …. відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку (т.с. 1, а.с. 58), якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Апеляційним судом встановлено, що у матеріалах цієї справи відсутні докази того, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 та його представники подавали суду першої інстанції взагалі та у тому числі після 10.02.2022 року:

- на виконання вимог ст. 131 ЦПК України повідомлення про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження та причини неявки у судові засідання,

- повідомлення про зміну позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_5 представника ОСОБА_7 на представника ОСОБА_2 ,

- заяву про розгляд цієї справи за відсутністю позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представника,

- заяв про участь їх участь у цій справі в режимі відеоконфернції за допомогою власних технічних засобів за межами суду в порядку ст. 212 ЦПК України.

Хоча, в силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вперше документи про іншого представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Єрмоленко В.А. у матеріалах цієї справи з`явились вже після постановлення 15.11.2022 року вищезазначеної оскаржуваної ухвали судом першої інстанції у цій справі: заява ОСОБА_2 від 27.12.2022 року про видачу копії оскаржуємої ухвали (т.с. 2 а.с. 115 із ордером та копією свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю т.с. 2 а.с. 116-117), апеляційна скарга із додатком копією договору від 30.07.2022 року про надання правової допомоги т.с. 2 а.с. 129-130).

Крім того, в силу вимог ст. 210 ЦПК України передбачені строки для розгляду даної справи, які мають бути розумними, щоб не порушувати права іншої сторони у цій справі.

Апеляційним судом встановлено, що провадження у цій справі було відкрито судом першої інстанції ще 07 червня 2021 року (ухвала т.с. 1 а.с. 68), підготовче провадження у цій справі було закрито та справу призначено до розгляду 18 січня 2022 року (ухвала т.с. 2 а.с. 25).

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги сторони зустрічного позивача, є докази, надані стороною апелянта до її апеляційної скарги на підтвердження наявності:

-у зустрічного позивача ОСОБА_1 іншого представника адвоката Єрмоленко В.А. у цій справі з 30.07.2022 року (договір від 30.07.2022 року про надання правової допомоги т.с. 2 а.с. 1129-130),

-повітряної тривоги у певний час у м. Запоріжжя у зв`язку із ракетним обстрілом території України Російською Федерацією під час наявного в країні воєнного стану в день постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції 15.11.2022 року (т.с. 2 а.с. 131-136).

В суді першої інстанції запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога». Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Проте, ці докази самі по собі без наявного у матеріалах цієї справи взагалі клопотання представника зустрічного позивача ОСОБА_1 - адвоката Єрмоленко В.А. (про існування якого у цій справі суду першої інстанції не було відомо взагалі) про відкладення розгляду цієї справи судом першої інстанції 15.11.2022 року взагалі та у тому числі через неможливість останнього з`явитись у дане судове засідання у цій справі через цю повітряну тривогу тощо, не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі при вирішенні ним процесуального питання про залишення без розгляду вищезазначеного зустрічного позову позивача ОСОБА_1 .

Оскільки, сам факт запровадження воєнного стану в Україні за відсутності відповідного клопотання сторони зустрічного позивача про відкладення розгляду цієї справи у судове засідання 15.11.2022 року, взагалі та у тому числі без обґрунтування неможливості стороною явки до суду у судове засідання у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатися поважною причиною неявки сторони у дане судове засідання.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті судом першої інстанції процесуального питання про залишення без розгляду вищезазначеного зустрічного позову позивача ОСОБА_1 .

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, є законною та обґрунтованою, ухваленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни. В іншій частині ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_8 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок ОСОБА_3 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року в оскаржуваній частині в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 у цій справі залишити без змін.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 03.03.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.