Справа № 128/346/23
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 09.02.2023 дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, в даній ухвалі суду позивачу вказано про необхідність усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати копії всіх документів, що додані до позовної заяви, для відповідача, а також сплатити судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 073, 60 грн та надати до суду підтверджуючі документи про його сплату, або повторно заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору та надати до суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в тому числі відомості про розмір доходів (також щодо наявності чи відсутності пенсійних виплат) позивача у 2022 році. Для усунення недоліків судом був установлений строк тривалістю 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем 24.02.2023 було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви в одному примірнику з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору, до якого долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків.

Водночас позивачем не усунуто інші недоліки, визначені ухвалою суду від 09.02.2023, будь-яких перешкод для виконання ухвали суду в цій частині ним суду не повідомлено.

Зокрема, ухвала суду в частині надання копій всіх наданих суду документів, які долучені до позовної заяви, для відповідача, позивачем виконана не була. При цьому, як вбачається зі змісту заяви, поданої разом з позовною заявою, позивач навмисно не долучив копій певних документів для відповідача, зазначивши про вчинення таких дій з міркувань власної безпеки, не конкретизувавши, в чому саме полягала така небезпека.

Суд звертає увагу, що частина документів залишилася поданою до суду лише в одному екземплярі разом з примірником позовної заяви для суду, без долучення їх копій для відповідача, які в розумінні ч. 5 ст. 177 ЦПК України, є доказами, якими позивач підтверджує зазначені в позові обставини.

ЄСПЛ звернув увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять одну зі сторін у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення у справах «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» та «Авотіньш проти Латвії»). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі «Беер проти Австрії»).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки поданої позовної заяви у повному обсязі, про що йому було роз`яснено ухвалою суду від 09.02.2023, зокрема, не надано копії всіх документів, що додані до позовної заяви, для відповідача, обов`язок надання яких на стадії звернення до суду встановлено ст. 177 ЦПК України, будь-яких об`єктивних перешкод для виконання позивачем такого обов`язку судом не встановлено та позивачем не доведено, тому дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, яка відповідатиме вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: