Справа № 507/627/22
Провадження № 2/507/11/2023
Номер рядка звіту 69
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - Дармакуки Т.П.

при секретарі судового засідання - Копищик М.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: служби у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні 20 лютого 2023 року за клопотанням відповідачки оголошена перерва до 06 березня 2023 року.

Сторони в підготовче судове засідання 06 березня 2023 року не з`явилися.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила закрити підготовче судове засідання.

Відповідач надала до суду заяву про відкладення судового засідання, оскільки не може прибути в судове засідання, бо в неї малолітня дитина.

Відповідно положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд вважає неявку позивача в судове засідання без поважної причини.

З урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого судового засідання, визначених ч. 2 ст. 198 ЦПК України, та вважає за можливе провести підготовче судове засідання без участі сторін по справі.

В порядку підготовчого провадження судом були вивчені матеріали справи, з`ясовані всі фактичні обставини справи, які підлягають з`ясуванню під час судового розгляду, вирішені клопотання та заяви учасників справи з дотриманням завдань підготовчого судового засідання, які визначені ст. 189 ЦПК України, вирішивши всі питання підготовчого судового засідання, передбачені ст. 197 ЦПК України.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою із вимогами до відповідачки про визначення місця проживання їх спільної дитини разом із ним та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог про визначення місця проживання дитини позивач посилається на те, що дитина проживає разом із ним та оскільки мати висловлювала погрозу, що забере дитину , позивач просив визначити місце проживання дитини із ним.

Норма пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

В підготовчому судовому засіданні 20 лютого 2023 року відповідач повідомила суду, що їх спільна дитина проживає разом із позивачем та вона не заперечує щодо цього, оскільки в неї створена інша сім`я , вона має 2 групу інвалідності та не має умов, щоб взяти на проживання до себе сина та утримувати його.

Тобто, відповідач висловила добровільну згоду на проживання їхньої дитини разом із позивачем.

Згідно висновку № 321 від 27 вересня 2022 року, органу опіки та піклування Черкаської міської ради визнав недоцільним визначати місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю спору між батьками дитини (а.с.55-56).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як встановлено в судовому засіданні, спільна дитина сторін проживає разом із батьком весь час від початку окремого проживання сторін.

Вказану обставину учасники процесу визнають і не оспорили.

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що права дитини жодним чином не порушені, оскільки за взаємною згодою її батьків, дитина проживає разом із батьком ОСОБА_1 .

За нормами частин першої та другої статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Проте, у даній справі, за спільною згодою матері та батька, які проживають окремо, їх дитина проживає із батьком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконливого висновку, що між сторонами фактично відсутній предмет спору щодо визначення місця проживання їх дитини, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Про факт відсутності предмета спору також безпосередньо свідчать ті обставини, що відповідач повністю і беззаперечно погоджується на подальше проживання їх дитини із позивачем, не заявляє вимог і не ініціює питання про проживання дитини разом із нею.

Отже, суд переконався у тому, що правовідносини, які склалися між сторонами щодо визначення місця проживання їх дитини ґрунтуються на їх спільній згоді.

Як наслідок, права, свободи чи інтереси позивача щодо визначення місця проживання їх дитини не є порушеними, невизнаними або оспорюваними, а тому вони і не потребують здійснення ефективного судового захисту.

Таким чином, оскільки сукупність усіх наведених вище фактичних обставин дає підстави стверджувати про відсутність предмета спору щодо визначення місця проживання дитини, суд приходить до висновку про існування законних підстав для закриття провадження у справі за такими позовними вимогами.

Одночасно, суд критично оцінює та не приймає до уваги доводи сторони позивача про необхідність запобігання суперечок щодо місця проживання дитини, оскільки відповідно до положень цивільного законодавства суд не здійснює захист цивільних прав наперед до порушення певного права чи інтересу.

За таких обставин, необхідно закрити провадження по справі у вказаній частині вимог.

Інших заяв і клопотань не надійшло.

При цьому, суд вважає за можливе закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в частині позову щодо стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 189, 197, 200, 255, 258 - 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: служби у справах дітей Черкаської міської ради в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Закрити підготовче провадження.

Призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: служби у справах дітей Черкаської міської ради про стягнення аліментів до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 20 березня 2023 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні Любашівського районного суду Одеської області, зала судових засідань № 4.

Про місце, дату і час судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в частині закриття провадження безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Т. П. Дармакука