СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1768/22
Провадження № 2/306/86/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого судді Ганчак Л.Ф.

за участю секретаря Бращайко В.В.

представника заявника ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовної заяви Свалявської міської ради в особі органу опіки та піклування (89300, м.Свалява, пл. Головна, 1 Закарпатської області, ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , паспортні дані: запис №861 документ № НОМЕР_1 , виданий 09.11.2020, орган, що видав 2121, м.т. НОМЕР_2 ) про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Свалявська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батківський прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позов мотивовано тим, що відповідач по справі неналежним чином виконує обов`язки як мати дитини, дитину було відібрано та тимчасово дитина була влаштована до у сім`ю дядька ОСОБА_4 (до родини батька дитини).

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала повністю та пояснила, що в орган опіки та піклування повідомили через службу "102" про те, що мати дитини перебуває в алкогольному стаін та є загроза життю та здорою дитини. Дитину було відібрано та позивачем було вжито заходи по відкликанню батька дитини з військової частини (батько дитини є мобілізований), так як вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. Підставою звернення до суду з даним позовом було те, що мати неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, відповідач позбавлена батьківських прав відносно ще двох дітей.

Відповідач по справі в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, так як вона переосмислила свою поведінку, та виправилась.

В останнє судове засідання сторони не з`явился та надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача позов підтримує повністю, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши думку сторін у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, доходить наступного висновку.

Статтею 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.13)., батько дитини ОСОБА_5 перебуває у складі ЗСУ. Батьки дитини перебувають у шлюбі (а.с.12).

Підставою звернення до суду було те, що відповідач не забезпечила дитині умови проживання, вихованням не займається, перебуває часто в алкогольному сп"янінні.

На підтвердження позову суду не надані докази постійного невиконання міртірю дитини своїх батьківських обов`язків, а саме систематичне перебування матері у алкогольному стані, не забезпечення дитині належних умов проживання, харчування тощо.

За час розгляду даної справи обставини, які існували на день звернення до суду змінились: відповідач не працювала, а з 01.10.2022р. має постійну роботу, батьком дитини було проведено ремонт для забезпечення умов проживання, відповідач переїхала проживати по місцю проживання батька дитини; за період з грудня 2022р. по березень 2023р. викликів на службу "102" по місцю проживання відповідача не було.

Дані обставини дають суду підставі вважати, що відповідач змінила свою поведінку в кращий бік.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайня міра, відповідач настоює на відмові в позові, виявила бажання виправитись та робить для цього відповідні дії, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що в разі, якщо відповідач буде неналежним чином виконувати свої обов`язки по вихованню дитини, орган опіки та піклування може звернутись до суду з позовом повторно.

Керуючись ст.ст. 258, 264, 265, п.1 ч.2 ст.293, 299, 300 ЦПК України, ст.ст.164, 166СК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви Свалявської міської ради в особі органу опіки та піклування (89300, м.Свалява, пл. Головна, 1 Закарпатської області, ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , паспортні дані: запис №861 документ № НОМЕР_1 , виданий 09.11.2020, орган, що видав 2121, м.т. НОМЕР_2 ) про позбавлення батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту рішення суду до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий Л.Ф.Ганчак

02.03.2023року