ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20081/18

Провадження № 22-ц/4820/551/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю: позивачки ОСОБА_1

і її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року (суддя Приступа Д. Д. відомості про дату складення повного судового рішення відсутні) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності та розподіл майна в натурі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що з 05.10.1999 по 10.03.2016 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період з 1999 по 2015 роки на земельній ділянці площею 0,367 га, власником якої є ОСОБА_4 , побудували двоповерховий будинок із господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2018 за нею визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних на будівництво будинку, господарської прибудови до будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 . Залишено іншу 1/2 частини будівельних матеріалів у власності ОСОБА_4 . Проте забрати будівельні матеріали не може, оскільки вони використані при будівництві будинку. Вважає, що незавершений будівництвом будинок, господарські будівлі (готовність 68%, 100%, 56%, 77%) і земельна ділянка можуть бути розділені в натурі. Згоди щодо добровільного поділу між ними не досягнуто.

Тому позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку, господарської прибудови та господарської будівлі і розділити в натурі на дві рівні або приблизно рівні частини об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 ; розділити в натурі земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,367 га за вказаною адресою та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2021 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку, господарської прибудови і господарської будівлі та розділено в натурі на дві частки незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_1 згідно з висновком експерта № 736/020 від 17.12.2020 відповідно до 1-го варіанту поділу і виділено в натурі наступні приміщення незавершеного житлового будинку «А-2»: № 1-1 коридор - 13,2 кв. м; № 1-3 кухня - їдальня 21,2 кв. м; № 1-6 житлова кімната - 37,8 кв. м; № 1-15 сходова - 4,0 кв. м; № 1-17 гараж - 20,5 кв. м; № 1-18 кімната відпочинку - 14,4 кв. м; № 1-19 сауна - 12,5 кв. м; № 1-20 парна - 5,6 кв. м; № 1-21 туалет - 1,5 кв. м, загальною площею - 130,7 кв. м, житловою площею - 37,8 кв. м; з господарських будівель: цегляний Хлів «Б» та цегляна господарська будівля «В»; загальна вартість приміщень складає 483760 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку, господарської прибудови і господарської будівлі та розділено в натурі на дві частки незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_1 згідно з висновком експерта № 736/020 від 17.12.2020 відповідно до 1-го варіанту поділу і виділено в натурі наступні приміщення незавершеного житлового будинку «А-2»: № 1-2 сходова - 13,2 кв. м; № 1-4 туалет - 1,2 кв. м; № 1-5 пральня - 13,1 кв. м; № 1-7 сходова - 13,0 кв. м; № 1-8 житлова кімната - 14,7 кв. м; № 1-9 житлова кімната 11,7 кв. м; № 1-10 житлова кімната - 10,0 кв. м; № 1-11 коридор - 19,8 кв. м; № 1-12 житлова кімната - 22,2 кв. м; № 1-13 туалет - 1,8 кв. м; № 1-14 санвузол - 13,3 кв. м; № 1-15 сходова - 9,1 кв. м; № 1-16 топочна - 14,0 кв. м; № 1-22 господарське приміщення - 14,9 кв. м, загальною площею 172,0 кв. м, житловою площею 58,6 кв. м; загальна вартість приміщень складає 495420 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію у сумі 5830 грн.

Зобов`язано ОСОБА_4 влаштувати на місці віконного прорізу № 1 дверний та встановити вхідний дверний блок; співвласникам за погодженням між собою влаштувати перегородку між приміщенням 1-1 та 1-2 для відокремлення приміщень першого поверху між частинами будинку та перегородку в приміщенні 1-15 для відокремлення часток будинку.

Зобов`язано ОСОБА_1 влаштувати перегородку з дверним прорізом у приміщенні № 1-1 з послідуючим встановленням дверного блоку для забезпечення першої частини будинку повним комплексом необхідних приміщень.

Розділено в натурі земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,367 га за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на землю серії ІV-ХМ № 007953 з цільовим призначенням для будівництва індивідуального житлового будинку, по першому варіанту розподілу, вказаному у висновку експерта № 736/020 від 17.12.2020.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_1 у натурі частину земельної ділянки відповідно до 1-го варіанту поділу, що має площу 0,1658 га (1658 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-5-4-3-2-7.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку що розташована за адресою АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_4 у натурі частину земельної ділянки, що має площу 0,0160 га (160 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 7-19-20-21-22-23-24-8-7 та частину земельної ділянки, що має площу 0,1498 га (1498 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-1.

У спільній сумісної власності сторін залишено частину земельної ділянки, що має площу 0,0302 га (302 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 20-21-22-23-24-8-9-10-11-12-13-14-15-20.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2022 за заявою ОСОБА_4 заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2022 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку, господарської прибудови і господарської будівлі та розділено в натурі на дві частки незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_1 згідно з висновком експерта № 736/020 від 17.12.2020 відповідно до 1-го варіанту поділу і виділено в натурі наступні приміщення незавершеного житлового будинку «А-2»: № 1-1 коридор - 13,2 кв. м; № 1-3 кухня - їдальня 21,2 кв. м; № 1-6 житлова кімната - 37,8 кв. м; № 1-15 сходова - 4,0 кв. м; № 1-17 гараж - 20,5 кв. м; № 1-18 кімната відпочинку - 14,4 кв. м; № 1-19 сауна - 12,5 кв. м; № 1-20 парна - 5,6 кв. м; № 1-21 туалет - 1,5 кв. м, загальною площею - 130,7 кв. м, житловою площею - 37,8 кв. м; з господарських будівель: цегляний Хлів «Б» та цегляна господарська будівля «В»; загальна вартість приміщень складає 483760 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку, господарської прибудови і господарської будівлі та розділено в натурі на дві частки незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_1 згідно з висновком експерта № 736/020 від 17.12.2020 відповідно до 1-го варіанту поділу і виділено в натурі наступні приміщення незавершеного житлового будинку «А-2»: № 1-2 сходова - 13,2 кв. м; № 1-4 туалет - 1,2 кв. м; № 1-5 пральня - 13,1 кв. м; № 1-7 сходова - 13,0 кв. м; № 1-8 житлова кімната - 14,7 кв. м; № 1-9 житлова кімната 11,7 кв. м; № 1-10 житлова кімната - 10,0 кв. м; № 1-11 коридор - 19,8 кв. м; № 1-12 житлова кімната - 22,2 кв. м; № 1-13 туалет - 1,8 кв. м; № 1-14 санвузол - 13,3 кв. м; № 1-15 сходова - 9,1 кв. м; № 1-16 топочна - 14,0 кв. м; № 1-22 господарське приміщення - 14,9 кв. м, загальною площею 172,0 кв. м, житловою площею 58,6 кв. м; загальна вартість приміщень складає 495420 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію у сумі 5830 грн.

Зобов`язано ОСОБА_4 влаштувати на місці віконного прорізу № 1 дверний та встановити вхідний дверний блок; співвласникам за погодженням між собою влаштувати перегородку між приміщенням 1-1 та 1-2 для відокремлення приміщень першого поверху між частинами будинку та перегородку в приміщенні 1-15 для відокремлення часток будинку.

Зобов`язано ОСОБА_1 влаштувати перегородку з дверним прорізом у приміщенні № 1-1 з послідуючим встановленням дверного блоку для забезпечення першої частини будинку повним комплексом необхідних приміщень.

Розділено в натурі земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,367 га за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на землю серії ІV-ХМ № 007953 з цільовим призначенням для будівництва індивідуального житлового будинку, по першому варіанту розподілу, вказаному у висновку експерта № 736/020 від 17.12.2020.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_1 у натурі частину земельної ділянки відповідно до 1-го варіанту поділу, що має площу 0,1658 га (1658 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-5-4-3-2-7.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку що розташована за адресою АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_4 у натурі частину земельної ділянки, що має площу 0,0160 га (160 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 7-19-20-21-22-23-24-8-7 та частину земельної ділянки, що має площу 0,1498 га (1498 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-1.

У спільній сумісної власності сторін залишено частину земельної ділянки, що має площу 0,0302 га (302 кв. м), форму неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 20-21-22-23-24-8-9-10-11-12-13-14-15-20.

ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на порушення судом норм матеріального права. Діючим законодавством не передбачена можливість визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, неприйнятого в експлуатацію. Поза увагою суду залишилося питання самочинного будівництва, оскільки у справі № 686/1175/16-ц установлено, що відсутній дозвіл компетентного органу на будівництво спірного будинку і господарських приміщень. Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності та не може бути предметом поділу. Визначений експертом варіант розподілу недобудованого будівництва передбачає облаштування вхідних дверей у віконному прорізі у місці проходження двох газових магістралей. Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, зобов`язавши його встановити вхідні двері у віконному прорізі у місці проходження газових магістралей.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що у 2003 році зареєстровано місце проживання відповідача у спірному будинку, що є неможливим без прийняття його в експлуатацію. Увесь комплекс будівельних робіт виконаний, не проведено лише опоряджувальні роботи. Відповідач як власник земельної ділянки не бажає здати будинок в експлуатацію, чим порушуються її права власника. Вважає, що об`єкт незавершеного будівництва може належати на праві власності колишньому подружжю і підлягати поділу між ними. Схема газопостачання будинку може бути виконана з урахуванням варіантів поділу.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Позивачка і її представник апеляційну скаргу не визнали.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2 і 5 статті 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя і підлягає поділу між сторонами відповідно до висновку експертизи.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Установлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 з 05 жовтня 1999 року по 10 березня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ХМ № 007953, виданого на підставі рішення сесії Лісовогринівецької сільської ради від 26.09.2002, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,367 га, цільове призначення для будівництва індивідуального житлового будинку, розташованої на території с. Лісові Гринівці Лісовогринівецької сільської ради.

У період сумісного проживання на зазначеній земельній ділянці сторони побудували двоповерховий житловий будинок із господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2018 у справі № 686/1175/16-ц задоволено частково позов ОСОБА_1 про поділ майна подружжя і визнано за позивачкою право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, у тому числі на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних на будівництво будинку, господарської прибудови до будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 . Залишено іншу 1/2 частину будівельних матеріалів у власності ОСОБА_4 .

Постановою Верховного Суду від 04.06.2020 рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2018 та постанова апеляційного суду Хмельницької області від 15.05.2018 в частині позовних вимог про розподіл будівельних матеріалів, використаних на будівництво будинку, залишені без змін.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

У зв`язку з вирішенням спору про поділ майна подружжя у справі № 686/1175/16-ц сторони у рівних частках є співвласниками будівельних матеріалів, використаних на будівництво будинку, господарської прибудови до будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 355 і частиною 1 статті 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом частин 1-3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частини 1, 2 статті 364 ЦК України).

Частиною 2 статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

За змістом частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина 2 статті 376 ЦК України).

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу між подружжям (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13, Верховного Суду у справі № 307/3957/14-ц від 15 квітня 2020 року, у справі № 722/1882/16-ц від 03 червня 2020 року).

У справі № 686/1175/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя установлено, що дозвіл на будівництво спірного об`єкта нерухомого майна відсутній.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності проектної документації.

У висновку будівельно-технічної експертизи № 736/020 від 17.12.2020 зазначено, що на дослідження не надавалися правовстановлюючі документи, дозвільна, проектно-технічна та виконавча документація на незавершене будівництво житлового будинку, господарської будівлі по АДРЕСА_1 (т. 2, а. с. 54).

Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 містить відмітку про те, що житловий будинок, хлів, господарська будівля, і погріб побудовані без дозволу (т. 2, а. с. 33).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За відсутності доказів того, що будівництво об`єкта незавершеного будівництва проводилося за наявності довільних документів та проекту колегія суддів вважає, що такий об`єкт є самочинним будівництвом, а тому не може бути визнано право власності на нього і проведено поділ в натурі.

З урахуванням наведеного заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові та не ґрунтуються на законі аргументи, зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.

Оскільки ОСОБА_1 відмовляється в позові про визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку, господарської прибудови та господарської будівлі немає підстав для визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки на підставі частини 1 статті 377 ЦК України і частини 1 статті 120 ЗК України у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно скасувати на ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

У зв`язку з тим, що відповідач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю 2 групи, судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 5204,13 грн потрібно стягнути з позивачки на користь держави згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва і земельної ділянки та розподіл майна в натурі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 5204 грн 13 коп. (п`ять тисяч двісті чотири грн 13 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта