Справа № 591/3500/22
Провадження № 2/591/1905/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

про відшкодування матеріальної шкоди та додаткових витрат завданих злочином

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» про відшкодування матеріальної шкоди та додаткових витрат завданих злочином та свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.10.1999 року в с. Миколаївка Сумського району він, будучи малолітнім, з вини відповідача одержав електротравму, внаслідок чого став інвалідом. На даний час він є інвалідом третьої групи безстроково, потребує постійної реабілітації, догляду та побутової допомоги. З 01.01.2021 року по 31.12.2021 року він поніс додаткові витрати на звичайний догляд та побутову допомогу на загальну суму 38062 грн. 50 коп.. Вказує, що після досягнення повноліття він має право на відшкодування шкоди пов`язаної з втратою працездатності. На даний час він отримав вищу освіту та має кваліфікацію спеціаліста та фахом вчитель біології та розпочав свою трудову діяльність. Однак він не може знайти роботи за фахом, що пов`язано з отриманим каліцтвом. З початку трудової діяльності він має право вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із зменшенням професійної працездатності внаслідок каліцтва, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації, але не нижче ніж встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати. З урахуванням середньомісячної заробітної плати працівника освіти, ступеня втрати працездатності (55%), з урахуванням вини батьків (30%), розмір шкоди у вигляді втраченого заробітку складає 48936 грн. 58 грн.. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача на його користь 86999 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування втраченого заробітку та додаткових витрат, в зв`язку з заподіянням шкоди здоров`ю, за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, а також понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн..

Ухвалою суду від 30.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 03.10.2022 року. В подальшому судові засідання відкладалися на 17.11.2022 року, 24.01.2023 року, 21.02.2023 року та 05.05.2023 року з різних підстав.

Представники позивача ОСОБА_1 адвокат Сукач О.С. в судовому засіданні в режимі (ВКЗ) позов підтримала повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Питання відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом, а також додаткових витрат і моральної шкоди неодноразово були предметом судового розгляду. При цьому, судовими рішеннями місцевого суду та суду апеляційної інстанції, які набрали законної сили у цивільних справах № 2-10/05, № 2-4/2012, № 2-1133/12, № 591/4121/15-ц, № 591/4854/16, № 591/4920/17, № 591/6741/18, № 591/1252/21 були встановлені наступні обставини, які у розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються у даній справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Сумського району ОСОБА_1 , будучи малолітнім, отримав електротравми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких втратив праву руку на рівні третини передпліччя, а ліва рука частково втратила рухливість.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16.09.2002 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Сумської області від 26.12.2002 року, ступінь вини ПАТ «Сумиобленерго» у заподіянні шкоди ОСОБА_1 визначено у розмірі 70% від загального розміру шкоди, а його батьків - в розмірі 30%.

За висновком комісійної судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро СМЕ від 29.08.2005 року № 79 виявлені у ОСОБА_1 захворювання перебувають у причинному зв`язку з отриманими ним травмами (ураження електричним током високої напруги), що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Сумського району.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 досяг повноліття, після чого Сумська обласна МСЕК встановила йому другу групу інвалідності з дитинства.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро СМЕ від 21.06.2011 року № 66 ОСОБА_1 після отриманої в 1999 році електротравми потребує постійної реабілітації. Реабілітаційний період триває безстроково. Потребує амбулаторного лікування у ортопеда по місцю проживання, стаціонарного лікування в ортопедичному відділенні один раз на рік та санаторно-курортного лікування один раз на три роки. З 2006 року до часу проведення експертизи та в подальшому за наслідками електротравми потребує постійної побутової допомоги. Спеціальному медичному догляду не підлягає.

В мотивувальній частині вказаного висновку протоколу від 20.07.2011 року №139159 лікарсько-консультативної «Сумська міська клінічна лікарня № 4» вказано про те, що потерпілий ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги.

Із довідки МСЕК серії 10ААВ № 922849 від 29.09.2014 року вбачається, що за результатами повторного огляду ОСОБА_1 встановлено третю групу дитинства безтерміново. Йому протипоказана робота з навантаженням на праву руку, рекомендоване лікування у ортопеда, невролога та санаторно-курортне лікування

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 914 від 29.09.2014 року позивачу встановлено першу ступінь обмеження до самообслуговування та до трудової діяльності, а також визначено ряд реабілітаційних заходів, які підлягають виконанню.

29.06.2013 року ОСОБА_1 отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Біологія» та здобув кваліфікацію бакалавра, вчителя біології. На даний час не працює.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 89 від 20.05.2016 року встановлено, що втрата як професійної, так і загальної працездатності у ОСОБА_1 становить 55 %.

Відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року з відповідними змінами та доповненнями, витрати не можуть бути меншими ніж 1/2 частина мінімальної заробітної плати - на звичайний догляд; 1/4 частини мінімальної заробітної плати - на побутову допомогу (прибирання кімнати, прання білизни тощо).

Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2021 року - 6000 грн., з 01 грудня 2021 року - 6500 грн.

Виходячи з викладеного, додаткові витрати з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року становлять:

- на звичайний догляд в розмірі 1/2 частини мінімальної заробітної плати щомісяця 6000 грн х 11 місяців : 2 + 6500 грн. х 1 місяць : 2 = 36250 грн., з вирахуванням вини батьків розмір шкоди складає 25375 грн. (36250 грн. - 30%);

- на побутову допомогу в розмірі 1/4 частини мінімальної заробітної плати щомісяця 6000 грн. х 11 місяців : 4 + 6500 грн. х 1 місяці : 4 = 18125 грн., з вирахування вини батьків розмір шкоди складає 12687 грн. 50 коп. (18125 грн. - 30%).

Загальна сума додаткових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу, складають 38062 грн. 50 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 1199 ЦК України після початку трудової діяльності відповідно до одержаної кваліфікації потерпілий має право вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із зменшенням його професійної працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

З викладених норм права вбачається, що якщо особа, яка не працювала та отримала каліцтво, в подальшому отримує освіту, здобуває відповідну кваліфікацію та починає трудову діяльність, вона відповідно отримує професійну працездатність.

Працездатність - це здатність людини до активної діяльності, що характеризується можливістю виконання роботи і функціональним станом організму в процесі роботи.

Професійна працездатність - рід трудової діяльності людини, яка володіє комплексом спеціальних знань, практичних навичок, одержаних шляхом спеціальної освіти, навчання чи досвіду, які дають можливість здійснювати роботу в певній сфері виробництва.

Отримавши професію, ОСОБА_1 отримав і можливість виконувати роботу відповідно до здобутої кваліфікації, а відтак і можливість отримувати за цю кваліфіковану роботу більший заробіток і саме ця можливість для осіб, які отримали каліцтво, у розумінні ч. 3 ст. 1199 ЦК України, є додатковою гарантією соціального захисту потерпілої особи.

Свою трудову діяльність за здобутою кваліфікацією ОСОБА_1 розпочав 24.06.2014 року на посаді вихователя і факт його звільнення з цієї посади, тобто переривання безпосередньої трудової діяльності, не впливає на право вимоги на збільшення розміру відшкодування, як і не позбавляє такого права.

Таким чином, ОСОБА_1 , розпочавши трудову діяльність відповідно до одержаної кваліфікації, набув право на збільшення розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із зменшенням його професійної працездатності внаслідок каліцтва, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації.

Згідно статистичної інформації Головного управління статистики у Сумській області від 20.07.2022 року вбачається, що місячна заробітна плата штатного працівника освіти по Сумській області у 2021 році становила: у січні - 9556 грн., лютому - 9960 грн., березні - 9922 грн., квітні - 10050 грн., травні - 10408 грн., червні 12451 грн., липні - 11438 грн., серпні - 9800 грн., вересні - 10534 грн., жовтень - 10222 грн., листопад - 10233 грн., грудень - 12534 грн., а всього 69909,40 грн. (а.с. 17).

Отже, враховуючи середню заробітну плату штатних працівників освіти по Сумській області у 2021 році, процент втрати професійної працездатності (55%), ступінь вини відповідача (70%) загальний розмір шкоди пов`язаної із зменшенням професійної працездатності внаслідок каліцтва з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року складає 48936 грн. 58 коп. (70%х 69909,40 грн.): (9556 х 55 % ) + (9960 х 55 %) + (9922 х 55 %) + (10050 х 55 %)+ (10408 х 55 %) + (12451 х 55%) + (11438 х 55%) + (9800 х 55%)+ (10534 х55%) + (10222 х 55%) + (10233 х 55%) + (12534 х 55%).

Таким чином, розмір зазначеної шкоди за 2021 рік становить 48936 грн. 58 коп.

Загальний розмір відшкодування втраченого заробітку та додаткових витрат, в зв`язку з заподіянням шкоди здоров`ю, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 86999 грн. 08 коп.

А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування втраченого заробітку та додаткових витрат, в зв`язку з заподіянням шкоди здоров`ю, підлягають задоволенню у сумі 86999 грн. 08 коп.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 16.08.2022 року ОСОБА_1 уклав договір про доручення на ведення справи у суді з адвокатом Сукач О.С. (а.с. 18).

Згідно розрахунку сум витрат на професійну правову допомогу в суді (а.с.20), адвокатом Сукач О.С. надано юридичні послуги на загальну суму 7280 грн..

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, часу участі адвоката в судових засіданнях, а також з урахуванням поданого представником відповідача заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх не співмірності, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1195, 1199, 1202 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 8276-81, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» ( м. Суми вул. І.Сірка, буд.№7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 86999 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування втраченого заробітку та додаткових витрат в зв`язку з заподіянням шкоди здоров`ю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» ( м. Суми вул. І.Сірка, буд.№7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 6000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» ( м. Суми вул. І.Сірка, буд.№7 ) на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 травня 2023 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО