Справа № 564/2491/22
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійник П. В.
з участю секретаря Зберун К. Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання осіб такими що втратили правр користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому крім нього зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , колишня дружина ОСОБА_5 та їх діти ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , відповідач по справі. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають за міцем реєстрації більше 5 років, а відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_7 не проживають за міцем реєстрації 16 років та матеріальної допомоги на утримання та обслуговування будинку не надають.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав згоду на прийняття заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
За таких обставин, суд вважає відповідачів належним чином повідомленими та можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно №310011006 від 16.09.2022 року, технічним паспортом на житловий садибного типу.
Відповідач ОСОБА_2 , 1972 р.н., ОСОБА_3 , 1997 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_10 , 2011 р.н., ОСОБА_5 , 1976 р.н., ОСОБА_6 , 1994 р.н., ОСОБА_7 , 1995 р.н., , ОСОБА_8 , 1997 р.н., , ОСОБА_9 , 2002 р.н. зареєстровані, але фактично не провають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №494, виданою 25.11.2022 року відділом ЦНАП Деражненської сілської ради.
З довідки №375 від 30.08.2022 року, виданої відділом ЦНАП Деражненської сільської ради, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , має в користувнні земельну ділянку орієнтовною площею 0,06 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і спроруд в АДРЕСА_1 .
Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживає понад 10 років, вказаним житлом не користуються, витрати по оплаті комунальних послуг не несуть, участі в утриманні житла не беруть, з реєстрації в добровільному порядку не знімаються, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Крім того, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на протязі 10 років не проживають за місцем реєстрації. Факт не проживання відповідачів у вказаному будинку підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , сусіди позивача, які дали покази, що відповідачі вже більше 10 років не проживать за місцем реєстрації, позивач ОСОБА_1 проживає сам.
Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.
Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі не проживає у вказаному житловому будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів поважності причин не проживання чи створення їм перешкод у користуванні житлом суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Крім того, в даному спорі судовий збір становить 992,40 грн., суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" позивач ОСОБА_1 звільнений від судового збору, що підтверджується довідкою №0209744.
Таким чином з відповідачів солідарно на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107, 150 ЖК України, ст. ст. 29, 317, 391, 405ЦКУкраїни, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання осіб такими що втратили правр користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1972 року народження такю, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , 1997 року народження таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 , 2003 року народження такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_5 , 1976 року народження такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_6 , 1994 року народження таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_7 , 1995 року народження таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_8 , 1997 року народження такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_9 , 2002 року народження таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 3: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 4: ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 5: ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 6: ОСОБА_13 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 7: ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 .

Відповідач 8: ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 23 лютого2023 року.

СуддяП. В. Олійник