Справа № 182/1464/22
Провадження № 2/0182/517/2023
У Х В А Л А

Іменем України

02.03.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садового Товариства "Трубник" в особі Голови правління - Кушніра Ігоря Васильовича, третя особа - Нікопольська районна державна адміністрація про визнання протоколу загальних зборів Садового Товариства "Трубник" недійсним та скасування реєстраційної дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Садового Товариства "Трубник" в особі Голови правління - Кушніра Ігоря Васильовича, третя особа - Нікопольська районна державна адміністрація про визнання протоколу загальних зборів Садового Товаритства "Трубник" недійсним та скасування реєстраційної дії.

Позов обґрунтовано тим, що Садове товариство "Трубник" було зареєстровано Нікопольською районною державною адміністрацією 06.08.2003 року, дата запису: 11.10.2005 номер запису: 0000827.

Діючий Статут Садового товариства "Трубник" затверджено згідно до протоколу № 7 загальних зборів членів СТ "Трубник" від 17.09.2016 року та зареєстрований згідно до рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.11.1982 року № 560, враховуючи зміни до Статуту від 13.03.2014 року, № запису 3004093.

Згідно до ст. 5.1. Статуту СТ "Трубник" "Член товариства має право брати участь в діяльності Товариства і в управлінні його справами, обирати і бути обраним до органів управління і контролю, вносити пропозиції про поліпшення діяльності Товариства, усуненні недоліків в роботі його органів і посадовців".

Згідно до ст. 1.4. Статуту СТ "Трубник" загальні збори членів Товариства є вищим органом управління.

Згідно до ст. 9.2.2. Статуту СТ "Трубник" загальні збори членів Товариства строком на три роки обирає голову правління, правління, бухгалтера, ревізійну комісію.

Згідно до ст. 9.2.12. Статуту СТ "Трубник" загальні збори членів Товариства за поданням правління, у разі потреби, вирішує питання про дострокове переобрання голови.

Згідно до ст. 9.4. Статуту СТ "Трубник" Збори правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини членів товариства. Рішення приймаються простою більшістю голосів відкритим голосуванням.

Згідно до ст. 9.5. Статуту СТ "Трубник" вибраними вважаються кандидати, за яких проголосувало більше половини учасників загальних зборів.

12.09.2020 року повинні були пройти загальні збори членів СТ "Трубник" для дострокових перевиборів голови правління СТ "Трубник". На цих зборах він мав право бути обраним до керівних органів СТ "Трубник". До початку Загальних Зборів прийшов член правління СТ "Трубник". На цих зборах він мав право бути обраним до керівних органів СТ "Трубник". До початку Загальних Зборів прийшов член правління СТ "Трубник" ОСОБА_2 та надав виписку з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, в якій вказано, що він зареєстрований з 09.09.2020 року як керівник СТ "Трубник" та повідомив, що збори вже проводити не потрібно. Була викликана поліція. Діюча голова правління СТ "Трубник" ОСОБА_3 письмово підтвердила співробітникам поліції, що загальні збори дійсно не проводились.

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виготовили протокол № 12 від 08.08.2020 року загальних зборів членів СТ"Трубник". Фальсифікований протокол № 12 загальних зборів членів садового товариства "Трубник" від 08.08.2020 року підписали: ОСОБА_5 підписав за голову загальних зборів, ОСОБА_4 підписала за секретаря загальних зборів.

На підставі фальсифікованого протоколу № 12 загальних зборів членів садового товариства "Трубник" від 08.08.2020 року, державний реєстратор вніс до Державного реєстру запис, який фактично не відповідає дійсності. У зв`язку із цим, відомості що містяться у державному реєстрі, щодо керівника юридичної особи СТ "Трубник" пр. Трубників, 56 м. Нікополь Дніпропетровської області 53201, є недостовірними.

Визнання недійсними документів юридичної особи має своїм правовим наслідком скасування запису реєстрації.

Просив суд визнати протокол № 12 Загальних Зборів членів садового товаритсва "Трубник" від 08.08.2020 року недійсними;

- скасувати реєстраційну дію про внесення змін до відомостей про юридичну особу садове товариство "Трубник", яка проведена державним реєстратором Нікопольської районної державної адміністрації від 09.09.2020 року № 010000827, а саме: зміна керівника юридичної особи;

- зобов`язати уповноваженого державного реєстратора внести відповідний запис щодо скасування реєстраційної дії від 09.09.2020 року № 010000827 відносно СТ "Трубник" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- судові витрати по справі покласти на СТ "Трубник".

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2022 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, зміст позовних вимог, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є членом Садового Товариства "Трубник" та має у користуванні садову ділянку № НОМЕР_1 , що підтверджується членською книжкою № 182 (а.с.6).

Предметом позову є вимоги про скасування реєстраційної дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу Садове Товариство "Трубник", яка проведена державним реєстратором Нікопольської районної державної адміністрації від 09.09.2020 року № 010000827, а саме: зміна керівника юридичної особи; зобов`язання уповноваженого державного реєстратора внести відповідний запис щодо скасування реєстраційної дії від 09.09.2020 року № 010000827 відносно СТ "Трубник" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України,статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Разом з тим, стаття 20 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

За змістом положень статті 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 ГК України).

Кооперативи, як добровільні об`єднання громадян, з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83,85,86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2,6,9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2,23 Закону України «Про кооперацію»).

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув, а тому такий спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Вищевказане узгоджується з Правовою позицією, висловленою Верховним судом України у постанові від 03.04.2019 року у справі № 14-642цс18, постанові від 05.02.2020 року (справа № 61-534св).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є членом Садового Товариства "Трубник" (а.с.6).

З огляду на викладену позицію Великої Палати Верховного Суду та враховуючи те, що спір, що виник між сторонами з приводу визнання протоколу загальних зборів членів садового товариста недійсним, скасуваня реєстраційної дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу та зобов`язання уповноваженого державного реєстратора внести відповідний запис щодо скасування реєстраційної дії від 09.09.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осоіб - підприємців та громадських формувань, є корпоративним та підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, з огляду на зміст та предмет заявленого ОСОБА_1 позову до Садового Товариства "Трубник" в особі Голови правління - Кушніра Ігоря Васильовича, третя особа - Нікопольська районна державна адміністрація про визнання протоколу загальних зборів Садового Товариства "Трубник" недійсним та скасування реєстраційної ді суд дійшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 255,256 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садового Товариства "Трубник" в особі Голови правління - Кушніра Ігоря Васильовича, третя особа - Нікопольська районна державна адміністрація про визнання протоколу загальних зборів Садового Товариства "Трубник" недійсним та скасування реєстраційної дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до господарської юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 15-ти денний строк з дня її складення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 02.03.2023 року.

Суддя: О. В. Рунчева