Номер провадження: 22-ц/813/3515/23
Справа № 523/6288/17
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Субботіної Людмили Валентинівни на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича (правонаступник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 21.05.2012 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 11-000178-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якого Банк надав Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту у розмірі 50000 грн. 00 коп., а Держатель зобов`язався повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором. За умовами цього договору, порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, цим Договором, Правилами, а також Тарифами Банку. За користування Кредитом, в тому числі Простроченим кредитом та Овердрафтом, Банк щомісячно нараховує проценти, комісію, розраховує та стягує пеню та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами.

На виконання вимог договору № 11-000178-01 від 21.05.2012 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, позивач належним чинним виконував взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу позичальник протягом строку дії Кредитного договору допускав порушення виконання своїх зобов`язань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.04.2017 року становить 416 239 грн. 94 коп., з яких: заборгованість за кредитом 79 494 грн. 62 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту 165 269 грн. 60 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення прострочених процентів 45 891 грн. 45 коп.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 59 302 грн. 89 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 6 133 грн. 33 коп.; заборгованість за процентами 60 148 грн. 05 коп.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, якому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року позовні вимоги ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за договором №11-000178-01 від 21.05.2012 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, що станом на 01.04.2017 становить заборгованість за кредитом 79 494 грн. 62 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту 165 269 грн. 60 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення прострочених процентів 45 891 грн. 45 коп.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 59 302 грн. 89 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 6 133 грн. 33 коп.; заборгованість за процентами 60 148 грн. 05 коп., а всього стягнуто суму у розмірі 416 239 гривень 94 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» судовий збір в сумі 6 243 гривень 60 копійок.

18.05.2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» укладено договір № 21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право вимоги за договором №11-000178-01 від 21.05.2012 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року замінено стягувача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» у виконавчому провадженні за виконавчим листом по виконанню рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.11.2017 року у справі № 523/6288/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованості за договором №11- 000178-01 від 21.05.2012 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 02 листопада 2017 року залишено без задоволення. Роз`яснено ОСОБА_1 про право апеляційного оскарження заочного рішення.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Субботіна Людмила Валентинівна подала апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 21.02.2023 року на 14.00 годину та обізнаними про обмеження на час оголошення в Україні воєнного стану доступу до приміщень (зали судових засідань) Одеського апеляційного суду через відсутність технічної можливості забезпечення безпеки громадян під час повітряної тривоги, сторони не виявили належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції та будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Від представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги по суті, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за договором №11-000178-01 від 21.05.2012 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, що станом на 01.04.2017 року становить заборгованість за кредитом 79 494 грн. 62 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту 165 269 грн. 60 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення прострочених процентів 45 891 грн. 45 коп.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 59 302 грн. 89 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 6 133 грн. 33 коп.; заборгованість за процентами 60 148 грн. 05 коп., що в загальній сумі становить 416 239 грн. 94 коп., суд виходив з доведеності обставин про неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, обґрунтованості розрахунку заборгованості, який доданий до позову і наявності підстав для стягнення заборгованості у заявленому розмірі.

Проте повністю погодитися з таким висновком районного суду не можна.

Судом встановлено, що:

- 21.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» (далі - Банк/Кредитор/Позивач) та ОСОБА_1 (далі Позичальник/Боржник/Держатель) укладено договір № 11-000178-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (далі - Кредитний договір/Договір). Відповідно до п. 2.1.2 Кредитного договору, Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим Договором, а Держатель зобов`язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим Договором. Пунктом 2.1.3. Кредитного договору передбачено, що розмір кредитного ліміту складає 50000 грн. 00 коп. Згідно п. 2.3. Договору, порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, цим Договором, Правилами, а також Тарифами Банку. У відповідності до п. 3.3.1., 3.3.6. Договору, Держатель зобов`язався вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму боргових зобов`язань, та повністю погасити боргові зобов`язання у день скасування Банком Кредитного ліміту. Пунктом 4.3 Кредитного договору передбачено - «Банк надає кредит для проведення держателем чи Додатковим держателем Платіжних операцій та сплати Винагород Банку». Підпунктом 4.3.2 Кредитного договору визначено - «Кредит для погашення винагород Банку надається Банком в день списання таких Винагород». Підпунктом 4.3.3 Кредитного договору визначено - «Після надання Банком кредиту для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку Держатель вважається таким, що отримав кредит у повному обсязі. Розмір наданого кредиту відображається у Звіті-рахунку. Застереження. Кредит для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку надається незалежно від наявності на Картковому рахунку власних коштів Держателя або наявності невичерпаного Кредитного ліміту». Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, Банк щомісячно нараховує проценти, комісію, розраховує та стягує пеню та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 2.6. цього Договору. Банк виписує нараховані проценти та комісії з Карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки). Згідно п. 5.1.3. кредитного договору, у разі списання Банком із Карткового рахунку комісії, штрафів, Банк має право самостійно визначати до якої форми транзакції належить кожна така комісія та нараховувати процент на суму такої транзакції відповідно до діючих тарифів.

За користування Кредитом, в тому числі Простроченим кредитом та Овердрафтом, Банк щомісячно нараховує проценти, комісію, розраховує та стягує пеню та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Проценти за користування Кредитом (в тому числі Простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким Кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання зазначених коштів, що передбачено пунктами 5.1., 5.2. Кредитного договору. Відповідно до пункту 5.7. Договору, проценти на залишок коштів на Картковому рахунку нараховуються згідно Тарифів Банку. За умов п.п.6.1.,6.2. Кредитного договору Сторони несуть майнову відповідальність в розмірі, передбаченому Тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором, а також за порушення Правил. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення Овердрафту, Держатель зобов`язаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами;

- на виконання вимог договору № 11-000178-01 від 21.05.2012 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, Позивач протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобов`язання, щодо надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується виписками по особовим рахункам, розрахунком заборгованості Позичальника, які додаються до матеріалів позовної заяви та розписками про отримання платіжних карток від 27.06.2013 року;

- позичальник протягом строку дії Кредитного договору допускає порушення виконання своїх зобов`язань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості у розмірі 416 239 грн. 94 коп., з яких: заборгованість за кредитом 79 494 грн. 62 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту 165 269 грн. 60 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення прострочених процентів 45 891 грн. 45 коп.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 59 302 грн. 89 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 6 133 грн. 33 коп.; заборгованість за процентами 60 148 грн. 05 коп.

Колегія судді виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" (тут і далі в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів").

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" (стаття 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).

Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України "Про захист прав споживачів". З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України "Про споживче кредитування", а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України "Про захист прав споживачів".

Положеннями статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Зі змісту кредитного договору № 11-000178-01 від 21.05.2012 року вбачаться, що даний договір в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів" та за своєю правовою природою, є споживчим.

В матеріалах справи міститься повідомлення-вимога від 07.04.2017 року адресована позичальнику про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, що повинно бути проведено протягом 7 денного строку з моменту її отримання.

Слід звернути увагу, що згідно з п. 2.5 кредитного договору строк дії Карти встановлюється Правилами користування кредитною картою, які є невід`ємним додатком кредитного договору. Відповідно до розділу 9 Правил, строк дії карти вказано на лицьовій стороні у вигляді ММ/РР (ММ- місяць; РР- рік). Карта випускається строком на 1 рік і є дійсно до останнього дня вказаного на ній року та місяця (включно). Після закінчення терміну дії карта перевипускається на наступний рік. Якщо Держатель не бажає продовжувати користуватися картою, держатель може достроково розірвати договір, виконавши обов`язки згідно з договором.

Відповідно до п. 2.6 Договору строк дії кредитної лінії становить 1 рік з моменту підписання Сторонами цього Договору. Якщо не пізніше ніж за 45 (сорок п`ять) календарних днів до закінчення терміну дії Кредитної лінії за умови, що з боку Держателя відсутня прострочена заборгованість за Кредитом та/або обслуговуванню Карткового рахунку, та що жодна із Сторін в установленому порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії Кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Відповідно до п.8.2. кредитного договору вбачається, що у випадку невиконання або неналежного виконання Держателем своїх Боргових зобов`язань перед Банком за цим Договором чи будь-якими іншими договорами, укладеними між держателем та Банком, понад 30 календарних днів, Банк має право в односторонньому порядку розірвати цей договір шляхом направлення на адресу Держателя відповідного листа з повідомленням. Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу Держателя Листа це договір за виключенням п. 8.3. вважається розірваним.

Згідно з п. 8.3. кредитного договору при розірванні цього Договору з ініціативи Держателя чи Банку Банк на наступний Банківський день після спливу 45 календарних днів після подання Держателем чи Банком заяви/листа на розірвання цього Договору: а) виплачує Держателю залишок коштів на Картковому рахунку готівкою через касу Банку або б) перераховує Залишок на вказаний Держателем у заяві на закриття поточного (Карткового) рахунку поточний чи будь-який інший рахунок, відкритий в ПАТ «ЕНРГОБАНК» чи в іншому банку.

Сутність припинення або розірвання кредитного договору № 11-000178-01 від 21.05.2012 року полягає у дотриманні сторонами відповідного порядку, який погоджений сторонами.

Між тим у повідомленні-вимозі від 07.04.2017 року, яка додана до позову Банк не ініціює питання про розірвання або дострокове розірвання договору.

Не надано доказів про ініціювання розірвання кредитного договору і з боку Держателя карти, яка фактично продовжувала отримувати кредит та частково погашати його, зокрема тіло кредиту востаннє 04.11.2013 року, а проценти 31.12.2014 року.

Тобто незважаючи на те, що востаннє відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 2 2296,62 грн. - 30.01.2015 року, повертала кредит - 04.11.2013 року, а проценти за користування кредитом сплачувала 31.12.2014 року, кредитний договір у погодженому сторонами порядку розірваний не був.

Копія кредитної карти, яка додана Банком до позову, відповідачем була отримана 27.06.2013 року. що беззаперечно свідчить, що кредитна карта перевипускалася.

Оскільки відомостей про конкретні строки, на які випускалась або перевипускалася кредитна карта востаннє не надано, а жодна із сторін не заявила про користування відповідачем недійсною (простроченою) кредитною картою (за що кредитним договором передбачена відповідальність у вигляді штрафу), колегія суддів набуває висновку, що користування кредитними коштами зокрема на 30.01.2015 року з боку відповідача було правомірним, а сама кредитна карта діючою.

Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору держатель зобов`язаний вчасно та у повному обсязі погашати Банку суму Боргових зобов`язань, але не менше суми Мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1 цього Договору.

Згідно з п. 5.4.1 кредитного договору якщо розмір Мінімального платежу менше встановленого Банком розміру фіксованого Платежу, Держатель сплачує Банку фіксований платіж, розмір якого визначається в тарифах, але не більше загальної суми Боргових зобов`язань.

Відповідно до п. 5.1.1. кредитного договору за умови повного погашення Боргових зобов`язань протягом Платіжного періоду, що слідує за останнім розрахунковим циклом, Держателю надається Пільговий період користування Кредитом, що по терміну співпадає з останнім Розрахунковим циклом та продовжується до кінця Платіжного періоду, в якому були повністю погашені Боргові зобов`язання.

Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору у випадку, якщо протягом строку дії Кредитного періоду Держатель сплатить лише частину Боргових зобов`язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, Банк нараховує проценти за користування Кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування Кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається Тарифами.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору №11-000178-01 від 21.05.2012 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки:

- боргові зобов`язання зобов`язання Держателя перед Банком щодо повернення кредитних коштів, в тому числі простроченого кредиту, Овердрафту та сплати винагород Банку;

- винагорода Банку сума зобов`язань Держателя щодо сплати встановлених тарифами процентів за користування кредитом, в тому числі користування простроченим кредитом та Овердрафтом; щомісячної оплати за обслуговування кредитної карти, іншої комісії та штрафних санкцій (якщо такі матимуть місце);

- кредитна лінія банківська послуга, фінансове кредитування, при якому Держатель має поновлювальне право отримати кредит в межах Кредитного ліміту;

- мінімальний платіж частина Боргових зобов`язань Держателя, яка щомісяця підлягає сплаті Держателем продовж платіжного періоду. Мінімальний платіж розраховується, як сума Несплаченого мінімального платежу та відповідного відсотку від суми Поточних боргових зобов`язань. Відсоток від суми Поточних боргових зобов`язань встановлюються Тарифами. Розмір мінімального платежу зазначається Банком у Звіті-рахунку;

- несплачений мінімальний платіж - мінімальний платіж чи його частина, що залишилися несплаченими після закінчення Платіжного періоду;

- овердрафт короткостроковий Кредит, непрогнозований по розміру та часу виникнення, який збільшує Кредитний ліміт Держателя у випадку, якщо сума Боргових зобов`язань перевищує розмір встановленого Кредитного ліміту;

- розрахунковий цикл період часу (календарний місяць), за який Банк розраховує Поточні боргові зобов`язання Держателя.

Таким чином, умовами кредитного договору було передбачено повернення отриманого кредиту в межах строку користування як у повному обсязі, так і у розмірі мінімального платежу.

Проценти нараховуються на фактичну суму наданого кредиту, в тому числі й простроченого протягом всього розрахункового циклу (календарного місяця).

Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує факту користування нею кредитними коштами і часткового їх повернення і зазначає про застосування позовної давності, вказуючи, що вона позбавлена була здійснити це в районному суді через неналежне повідомлення її судом і ухвалення заочного рішення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 317/3698/15-ц не належне повідомлення судом першої інстанції відповідача про час і місце розгляду справи, не взяття відповідачем участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Слід також враховувати постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 200/11343/14-ц, в якій з метою ефективного гарантування права на справедливий суд Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постановах від 30 вересня 2015 року у справі № 6-780цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17 щодо того, що суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі 24.05.2017 року, призначивши розгляд справи на 04.09.2017 року на 11-00 г.(а.с.109).

Судова кореспонденція повернулась до суду без вручення відповідачу з відміткою «востребовано» (а.с. 115,117).

Наступне судове засідання було призначено на 02.11.2017 року на 11-00 г. (а.с.118). Направлена на адресу ОСОБА_1 судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою про невручення через не проживання адресата за зазначеною адресою (а.с.125-126).

Дані обставини не перешкоджають у розгляді справи, але разом з тим і не підтверджують зловживання відповідача своїми процесуальними правами та обов`язками, оскільки не свідчать про відмову відповідача від отримання кореспонденції чи свідоме переховування від участі у справі.

Тому відповідач не може бути позбавлений права заявити про позовну давність в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що умовами кредитного договору передбачено обов`язок щомісячного повернення кредиту як у повному обсязі, так і у розмірі мінімального платежу і нарахування процентів на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування Кредитом, якщо протягом строку дії Кредитного періоду Держатель сплатить лише частину Боргових зобов`язань або взагалі не сплатить жодної їх частини.

Оскільки востаннє погашення тіла кредиту відповідачем здійснювалося 04.11.2013 року, а до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним видом платежу Банк звернувся 04.05.2017 року, з урахуванням відсутності доказів про розірвання сторонами кредитного договору та заяви відповідача про застосування позовної давності, стягнення заборгованості за тілом кредиту обмежується останніми 3 роками, що передували зверненню до суду, тобто не раніше 04.05.2014 року, що становить в загальній сумі 18 244,83 грн. (2 296,92 + 2 234,40 + 2 098,13 + 2 103,40 + 0,01 + 1 984,28 + 0,02 +1 987,27 + 1 934,85 + 1816,87 + 928,48 + 705, 48 + 154,72).

Що стосується нарахування заборгованості за процентами, то востаннє відповідачем сплачувалися проценти 31.12.2014 року у розмірі 4 531,32 грн.

Тобто після переривання строку позовної давності новий строк позовної давності щодо сплати процентів розпочав перебіг з 01.01.2015 року. Банк до суду з позовом про стягнення заборгованості зі сплати процентів звернувся 04.05.2017 року, тобто до спливу 3 років з часу останнього переривання позовної давності. Враховуючи наведене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами у розмірі 60 148,05 грн.

Решта заявлених вимог складається зі штрафів, зокрема:

- за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту 165 269 грн. 60 коп.;

- за виникнення прострочених процентів 45 891 грн. 45 коп.;

- за несанкціонований овердрафт (переліміт) 59 302 грн. 89 коп.;

- за виникнення простроченої заборгованості (константа) 6 133 грн. 33 коп.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення Мінімального платежу чи виникнення Овердрафту Держатель зобов`язаний додатково сплатити на користь Банку штраф у розмірі передбаченому Тарифами.

Як вже зазначалося Мінімальний платіж є частиною боргових зобов`язань з повернення тіла кредиту і оскільки боргові зобов`язання повертаються не у повному обсязі, Банк вправі нараховувати проценти. У разі виникнення прострочення за тілом кредиту та за процентами, Банк вправі нараховувати штрафи.

Крім того у разі користування несанкціонованим Овердрафтом (перелімітом) Банк також вправі нараховувати штраф у розмірі 0,2% в день від суми переліміту.

Відповідно до Тарифів Банку за виникнення простроченої заборгованості передбачено штраф, розмір якого становить константу (тверду складову) 50 грн. та 0,2% в день від суми простроченої заборгованості.

Колегія суддів вважає, що така складова штрафу, коли одночасно нараховується штраф у твердій сумі за сам факт виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту або за процентами незалежно від розміру прострочення та штраф у розмірі 0,2% в день безпосередньо від суми цієї простроченої заборгованості є подвійною відповідальністю боржника перед кредитором за одне і те саме порушення.

Враховуючи наведене, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову про стягнення штрафу у твердій сумі (константа) у розмірі 6 333 грн. за виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту та/або за процентами за користування кредитом за період з 21.05.2012 року до 31.03.2017 року.

Тому в цій частині рішення суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню, а вимоги позивача залишенню без задоволення по суті.

Що стосується решти штрафів, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1. п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Штраф за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту розрахований позивачем за період з 26.12.2012 року до 31.03.2017 року у сумарному розмірі 165 269 грн. 60 коп.

За останні 12 місяців, що передували зверненню 04.05.2017 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за штрафом за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, жодного погашення з боку відповідача здійснено не було.

Таким чином, стягнення штрафів з урахуванням заяви про застосування позовної давності та відсутності відомостей про розірвання кредитного договору на час звернення до суду з позовом 04.05.2017 року обмежується останніми 12 місяцями, які передували зверненню до суду.

При цьому, як вбачається з наданого розрахунку штрафу за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту нарахований із розрахунку 0,2% в день виходячи з заборгованості за тілом кредиту за останні 12 місяців виходячи з розміру 79 494,02 грн.

Тому розмір штрафу з урахуванням позовної давності та періоду нарахування здійсненого позивачем, розраховується з 04.05.2016 року до 31.03.2017 року, тобто за 344 дні наступним чином: 79 494,02*0,2%*344= 54 691,88 грн.

Штраф за прострочення процентів розрахований позивачем за період з 03.03.2015 року до 31.03.2017 року у сумарному розмірі 45 891 грн. 45 коп.

За останні 12 місяців, що передували зверненню 04.05.2017 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за штрафом за прострочення процентів, жодного погашення з боку відповідача здійснено не було.

Таким чином, стягнення штрафів з урахуванням заяви про застосування позовної давності та відсутності відомостей про розірвання кредитного договору на час звернення до суду з позовом 04.05.2017 року обмежується останніми 12 місяцями, які передували зверненню до суду.

Тому розмір штрафу з урахуванням позовної давності та періоду нарахування здійсненого позивачем, за період з 04.05.2016 року до 31.03.2017 року становить 28 975,27 грн. (2 221,16 + 2 279,40 + 2 749,33 + 2 640,79 + 2 870,21 + 2 919,02 + 3 065, 56 + 3 410,40 + 3 116, 43 + 3 582,67 + 120,30).

Штраф за несанкціонований овердрафт (переліміт) розрахований позивачем за період з 28.09.2012 року до 31.03.2017 року у сумарному розмірі 59 302 грн. 89 коп.

За останні 12 місяців, що передували зверненню 04.05.2017 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за штрафом за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, жодного погашення з боку відповідача здійснено не було.

Таким чином, стягнення штрафів з урахуванням заяви про застосування позовної давності та відсутності відомостей про розірвання кредитного договору на час звернення до суду з позовом 04.05.2017 року обмежується останніми 12 місяцями, які передували зверненню до суду.

При цьому, як вбачається з наданого розрахунку штрафу за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту нарахований із розрахунку 0,2% в день виходячи з заборгованості за тілом кредиту за останні 12 місяців виходячи з розміру 29 494,62 грн.

Тому розмір штрафу з урахуванням позовної давності та періоду нарахування здійсненого позивачем, розраховується з 04.05.2016 року до 31.03.2017 року, тобто за 344 дні наступним чином: 29 494,62 *0,2%*344= 20 292, 30 грн.

Таким чином загальна сума неустойки за усіма видами штрафів складає: 54 691,88 + 28 975,27 + 20 292,30 = 103 959,45 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 761/26293/16-ц, який підлягає застосуванню у відповідності до ч.2 ст. 416 ЦПК України.

З урахуванням застосування апеляційним судом позовної давності сумарний розмір стягнення за тілом кредиту та процентами за користування кредитом становить 78 392 грн. 88 коп. (18 244,83 + 60 148,05), а сумарний розмір стягнення за неустойкою у вигляді штрафів - 103 959 грн. 45 коп.

Отже, стягнення з відповідачки на користь позивача штрафів у розмірі, що суттєво перевищує суму простроченого зобов`язання, не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства справедливому розгляду і вирішенню справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір штрафів до 60 000 грн., що відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві.

Таким чином, загальний розмір стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача станом на 01.04.2017 року становить: 138 392 грн. 88 коп., з яких: заборгованість за кредитом 18 244,83 грн.; заборгованість за процентами 60 148,05 грн.; заборгованість за штрафами: за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, за виникнення прострочених процентів, за несанкціонований овердрафт (переліміт) - у загальному розмірі 60 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про протиправність нарахування неустойки з посиланням на положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", не можуть бути взятими до уваги, оскільки відповідно до статті 2 цього Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися в період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Між тим, будь-яких доказів поширення даного Закону на відповідачку, яка була і залишається мешканкою міста Одеси, не надано.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 01.04.2017 року у загальному розмірі 138 392 грн. 88 коп., з яких: заборгованість за кредитом 18 244,83 грн.; заборгованість за процентами 60 148,05 грн.; заборгованість за штрафами: за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, за виникнення прострочених процентів, за несанкціонований овердрафт (переліміт) у загальному розмірі 60 000 грн. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити з підстав та обґрунтувань викладених у цій постанові.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в порядку апеляційного перегляду ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову у розмірі 138 392,88 грн., що становить 33,75 % від заявлених вимог, судові витрати підлягають перерозподілу та стягненню з відповідача на користь позивача у розмір 2 076 грн. за подачу до суду позову (6 243,60*33,25%).

Рішення суду оскаржено у повному обсязі, апеляційну скаргу задоволено частково на суму 277 847,06 грн., що становить 66,75% від заявлених вимог 416 239,94 грн.

Тому з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 454 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 4 200 грн., що з урахуванням пропорційності задоволення апеляційної скарги становить 454+4 200 = 4 654 грн. * 66,75% = 3 106 грн. 55 коп.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача становить 1 030 грн. 55 коп. (3 106,55-2 076).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Субботіної Людмили Валентинівни задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича (правонаступник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» () заборгованість за договором №11-000178-01 від 21.05.2012 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, що станом на 01.04.2017 становить 138 392 гривні 88 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 18 244,83 грн.; заборгованість за процентами 60 148,05 грн.; заборгованість за штрафами: за виникнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, за виникнення прострочених процентів, за несанкціонований овердрафт (переліміт) у загальному розмірі 60 000 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 030 гривень 55 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 01.03.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова