Провадження № 2-н/127/2291/23
УХВАЛА

08 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу, зокрема за вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу визначені положеннями ст. 163 ЦПК України.

Так, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Із поданої заяви убачається, що заявником у порушення зазначеної вище вимоги ЦПК України не було зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника (за його наявності) та не в повній мірі вказано інформацію щодо самого імені фізичної особи - боржника.

Суд зазначає, що заява про видачу судового наказу обов`язково повинна містити відповідні відомості, адже це обумовлено процедурою видачі судового наказу, який видається без повідомлення сторін одразу після надходження даних про зареєстроване місце проживання боржника та за умови наявності підстав для цього. Без зазначення вказаних відомостей, судовий наказ, вимоги до якого пред`являються як до виконавчого документа (ч. 3 ст. 160 ЦПК України), не відповідатиме вимогам визначеним законодавцем в п. 3 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, дотримання яких необхідне для його виконання в примусовому порядку.

Крім того, відсутність вказаних даних не дозволяє суду виконати вимоги ч. 5 ст. 165 ЦПК України щодо запиту до відповідного органу про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, наявність відповіді на який є безумовною підставою для вирішення питання про видачу судового наказу або про відмову в його видачі, у відповідності до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України.

Також, без цих відомостей, що однозначно ідентифікують особу боржника (повне ім`я особи боржника, реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, за його наявності) з Єдиного державного демографічного реєстру неможливо витребувати достовірну інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Водночас, можливість залишення заяви про видачу судового наказу без руху із встановленням стягувачу строку на усунення недоліків заяви із вище зазначених підстав щодо належного її оформлення цивільно-процесуальним законом не передбачена.

Отже, за відсутності повного імені боржника та інших анкетних даних не убачається можливим однозначно ідентифікувати саму особу боржника, до якої власне і пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також вчинити інші процесуальні дії, пов`язані з видачою судового наказу.

Таким чином, зважаючи на викладене та враховуючи, що заявником не виконані вимоги цивільно-процесуального закону щодо змісту заяви про видачу судового наказу, у його видачі за заявленими вимогами слід відмовити, що в свою чергу не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із вказаною заявою оформленою у відповідності до зазначених вимог закону або на звернення до суду із тими самими вимогами, але в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 165, ч.1 ст. 166, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: