Справа №538/1531/22
Провадження по справі №2/538/30/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Жага Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сенчанської сільської ради до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2022 року представник Сенчанської сільської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що 16 квітня 2019 року по результатах земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогогосподарського призначення комунальної власності був укладений договір оренди землі між Сенчанською сільською радою та гр. ОСОБА_2 , відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування терміном на 7 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки-:04:001:0001, площа- 20,0025 га, вид земельних угідь- сіножаті. Право оренди земельної ділянки було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права оренди 22.04.2019 року номер запису про інше речове право 31342019.

Відповідно до п.п.15-17 договору оренди землі, укладеного 16 квітня 2019 року, передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції; умови збереження стану об`єкта оренди: дотримуватись вимог протиерозійної організації території, де розташована земельна ділянка, дотримуватись екологічної безпеки землекористування та при користуванні земельною ділянкою дотримуватись вимог Земельного кодексу України, природоохоронного законодавства та інших законодавчих актів України з питань оренди земельних ділянок. Пунктом 28 договору передбачено, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку з дотриманням режиму природоохоронного використання земель та не приводити зміну виду угідь земельної ділянки без згоди орендодавця. Але, орендар, знаючи, що ця земельна ділянка-сінокоси, порушив умови договору здійснив використання земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, вид угідь-сінокоси-як ріллю, тобто не за цільовим призначенням з відступленням від проекту землеустрою земельної ділянки.

06 листопада 2019 року комісією Сенчанської сільської ради було проведене обстеження даної земельної ділянки і виявлено факт переорювання сіножатей.

13 травня 2020 року Сенчанська сільська рада звернулася до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про проведення перевірки по дотриманню земельного законодавства орендарем.

За результатами перевірки 19.11.2020 р на гр. ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого прийнято постанову від 19.11.2020 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУПАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

27 вересня 2021 року орендар звернувся до Сенчанської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельній ділянці, з послідуючою зміною виду угідь земельної ділянки з сіножатей на ріллю.

22 жовтня 2021 року на засіданні тринадцятої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради була розглянута заява гр. ОСОБА_2 та прийнято рішення за № 28 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельній ділянці с/г призначення комунальної власності з кадастровим номером :04:001:0001, площею 20.0025 га із подальшою зміною виду угідь земельної ділянки з сіножатей на ріллю у зв`язку з тим, що сільська рада вважає за доцільне обмеження розорювання сіножатей. Високий рівень розорюваності земель зумовлює надмірну деградацію ґрунтового покриву, порушення екологічної сталості земельного фонду, тим більше, вказана земельна ділянка знаходиться у заплаві річки Сула і при весняних розливах ця земельна ділянка заливається водою, а внесення гербіцидів, добрив під час вирощування с/г культур приводить до того, що ці шкідливі речовини разом з водою потраплять до річки і знищують флору. Також на засіданні сесії сільської ради було прийнято рішення про ініціювання розірвання договору оренди землі з орендарем.

04 жовтня 2022 року комісією Виконавчого комітету Сенчанської сільської ради було проведене обстеження орендованої земельної ділянки. В результаті обстеження виявлено, що земельна ділянка в 2022 році засіяна сільськогосподарською технічною культурою-соєю, яка ніяк не сприяє покращенню стану землі та покращенню ґрунтового покриву, що підтверджує факт свідомого навмисного порушення умов оренди.

Як вважає позивач, недоцільне використання земельної ділянки площею 20.0025 га з кадастровим номером :04:001:0001 гр. ОСОБА_2 , порушує права та інтереси Сенчанської територіальної громади в особі Сенчанської сільської ради, а саме порушує вимоги раціонального землекористування, істотно погіршує якість землі та призводить до знищення сіножатей, приведення земельної ділянки у непридатний для використання за призначенням стан, стримує економічний розвиток громади та відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою припинення права користування нею. При істотному порушенні умов договору оренди землі, для дострокового його розірвання за рішенням суду достатньо встановлення самого факту такого істотного порушення, а подальше його усунення не позбавляє орендодавця права вимагати розірвання

Зазначена обставина, у відповідності до умов договору оренди та чинного законодавства тягне за собою розірвання договору оренди земельної ділянки, тому позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року відкрито провадження у справі.

19.12.2022 року від представника відповідача - адвоката Жага Е.Г. надійшов відзив, в якому позов не визнає та просить в ньому відмовити, оскільки право оренди земельної ділянки було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права оренди 22.04.2019 року, номер запису про інше речове право 31342019. 06 листопада 2019 року комісією Сенчанської сільської ради було проведене обстеження даної земельної ділянки і встановлено факт переорювання сіножатей. 19 листопада 2020 року Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель державної та комунальної власності відповідно до заходів, передбачених документацією із землеустрою, в межах певного виду користування, щодо земельної ділянки площею 20,0025 га, кадастровий номер - :04:001:0001. За результатами перевірки складено Припис №982-ДК/0388/Пр/03/01/-20 від 19.11.2020 року, яким встановлено факт нецільового використання земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0001, а саме: на ній проведено посіви сільськогосподарських культур площею 20,0025 га. У зв`язку з цим, на відповідача складено протокол №982-ДК/0302П/07/01/-20 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за результатами розгляду якого прийнято постанову №982-ДК/0302/По/08/1/-20 від 19.11.2020 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Відповідач ОСОБА_2 19.11.2020 року сплатив накладений на нього штраф у розмірі 170 грн., проте свою вину у скоєному не визнає та не погоджується з викладеними фактами у постанові. Тому, факт підписання документів перевірки ОСОБА_2 і сплата останнім штрафу не означає визнання відповідачем вказаних в документах даних. Земельна ділянка на момент її отримання не у повній мірі надавала можливість для її використання, продуктивність ділянки для отримання трави була невеликою, посіви трави, на яку були витрачені значні кошти, не проростали. Тому, для підвищення родючості ґрунтів, їх захисту від ерозії дотримуючись ст. 37 Закону «Про оренду земель», відповідач переорав рівну частину орендованої ділянки та посіяв там сою, як найкращого попередника для багаторічних трав, проте дана земельна ділянка не використовувалась для вирощування сільськогосподарських культур задля збирання урожаю. Окрім цього, в п. 15, п. 16 Договору оренди землі від 16.04.2019 року, щодо умов використання земельної ділянки, зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації, тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури. Також, згідно норм законодавства земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 48. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення певного виду використання забороняється використовувати як землі іншого виду використань. Таким чином, земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені в Класифікації. Відповідно до п. 23 даного договору, зазначено, що відомості про обмеження у використанні земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не зареєстровані та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо спірної земельної ділянки відсутні обмеження та обтяження у виді розорювання, також немає заборони на розорювання. При укладенні Додаткової угоди №2 від 01.02.2021 року до Договору оренди землі від 16.04.2019 року, не було внесено зміни до п. 15, 16, 23 Договору оренди землі від 16.04.2019 року, а отже, не було внесено змін щодо цільового призначення та щодо обмеження та обтяження у виді розорювання. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 не змінював вид використання земельної ділянки з кадастровим номером - :04:001:0001, на даній земельній ділянці не проводилось вирощування сільськогосподарських культур за для збирання урожаю, а навпаки здійснював розорювання та посів для підвищення родючості ґрунтів, їх захисту від ерозії дотримуючись ст. 37 Закону «Про охорону земель», у зв`язку з тим, що посіви трави, на яку були витрачені значні кошти, не проростали. Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку про наявність зміни відповідачем виду використання земельної ділянки, оскільки Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та комісією Сенчанської сільської ради, факт зміни відповідачем цільового призначення земельної ділянки ніяким чином не доведено. Окрім цього, наданий позивачем акт Обстеження земельної ділянки від 01.06.2021 року не містить жодних ідентифікуючих ознак, зазначених певних меж, розмітки (хоча б схематично), кількості засіяної площі. Також, матеріали перевірки дотримання вимог земельного законодавства не містять таких даних як систематичне розорювання земельної ділянки, вирощування на ній сільськогосподарських культур задля збирання урожаю, а не для випасання худоби, фактичне збирання урожаю зі спірної земельної ділянки, інші дані, які б означали про використання відповідачем земельної ділянки як ріллі.

У зв`язку з цим, сторона відповідача вважає, що у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено через їх недоведеність

Представником Сенчанської сільської ради Миргородського району надано відповідь на відзив на позовну заяву в якій представник Сенчанської ради не погоджується з аргументами заперечень, оскільки в разі незгоди з фактами викладеними в постанові про накладення стягнення, особа на яку накладено стягнення і яка вважає їх протиправною, може на протязі десяти днів з дня винесення оскаржити її. Відповідач не оскаржував постанову. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості забороняється. Зміна сіножатей, пасовищ та перелогів на інші угіддя в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, переданих у користування на умовах оренди, емфітезісу, забороняється. Згідно із КВЦПЗ землі сільгоспризначення поділені на 14 видів коди 01.01-01.14, серед яких і 01.08. «Для сінокосіння і випасання худоби». З аналізу ст.34 Земельного Кодексу України слідкує, що ці земельні ділянки можна використовувати виключно для сінокосіння та або випасання худоби. Також земельні ділянки з цільовим призначенням 01.08. «Для сінокосіння і випасання худоби» не можна використовувати як ріллю для вирощування сільгоспродукції, оскільки така діяльність здійснюється на сільгоспземлях з іншим цільовим призначенням.

26.12.2022 року представник відповідача надав до суду заперечення на відзив до позовної заяви в якій вказав, що в 2019 році ОСОБА_2 розробив робочий проект землеустрою щодо покращення малопродуктивних природних кормових угідь, які перебувають в його користуванні на умовах оренди, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0001, що розташована на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Для поліпшення родючості малопродуктивних природних кормових угідь було передбачено провести шляхом посіву озимової пшениці, люцерни, з внесенням мінеральних добрив. Окрім цього, в п.15, п.16 Договору оренди землі від 16.04.2019 року щодо умов використання земельної ділянки, зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином відповідач вважає, що надані позивачем докази не дають змоги дійти висновку про наявність зміни відповідачем виду використання земельної ділянки.

В судовому засіданні представник Сенчанської сільської ради Миргородського району позовні вимоги підтримав просив його задовольнити. Пояснив, що земельна ділянка, яка знаходиться в оренді ОСОБА_2 використовується не за цільовим призначенням.

В судовому засіданні представник відповідача- адвокат Жага Е.Г. позов не визнав посилаючись на обставини викладені в відзиві на позовну заяву, та в запереченнях.

Суд, заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог враховуючи наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2018 року № 6563-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Сенчанській сільській об`єднаній територіальній громаді, в особі Сенчанської сільської ради, у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1440,232371 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району та Шевченківської сільської ради Лубенського району, згідно акта приймання-передачі. Відповідно до акта приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 року земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0001 яка розташована на земельній ділянці Шеківської сільської ради Лохвицького району, загальна площа 20,0025 га, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

16 квітня 2019 року по результатам земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності був укладений договір оренди землі між Сенчанською сільською радою та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування терміном на 7 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :04:001:0001, загальна площа 20,0025 га, вид земельних угідь -сіножаті. Право оренди земельної ділянки було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права оренди 22.04.2019 року номер запису про інше речове право 31342019 (а.с.12-15).

Відповідно до п.п. 15-17 договору оренди землі, укладеного 16 квітня 2019 року, передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції; умови збереження стану об`єкта оренди: дотримуватись вимог протиерозійної організації території, де розташована земельна ділянка, дотримуватись екологічної безпеки землекористування та при користуванні земельною ділянкою дотримуватись вимог Земельного кодексу України, природоохоронного законодавства та інших законодавчих актів України з питань оренди земельних ділянок. Пунктом 28 договору передбачено, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку з дотриманням режиму природоохоронного використання земель та не приводити зміну виду угідь земельної ділянки без згоди орендодавця.

Пунктом 2 договору оренди землі від 16.04.2019 року визначено, що земельна ділянка передається сіножаті.

Пунктом 16 вказаного договору визначено умови збереження стану об`єкту оренди, а саме: використання земельної ділянки згідно цільового призначення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Окрім цього, згідно пункту 25 договору орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуватись вимог земельного законодавства.

06 листопада 2019 року комісією Сенчанської сільської ради було проведене обстеження даної земельної ділянки і виявлено факт переорювання сіножатей.

13 травня 2020 року Сенчанська сільська рада звернулася до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про проведення перевірки по дотриманню земельного законодавства орендарем.

15 травня 2020 року у відповідь на запит Лубенської місцевої прокуратури про надання відомостей про випадки нецільового використання земельних ділянок, був направлений лист про факт нецільового використання земельної ділянки орендарем ОСОБА_2

19 листопада 2020 року Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель державної та комунальної власності відповідно до заходів, передбачених документацією із землеустрою, в межах певного виду користування, щодо земельної ділянки площею 20,0025 га кадастровий номер :04:001:0001. На момент обстеження земельна ділянка сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 20,0025 га- сіножаті, кадастровий номер :04:001:0001 використовувалися шляхом розорення та посіву сільськогосподарської культури, що є порушенням вимог ст.37 Закону України «Про охорону земель» в частині невиконання природоохоронного режиму використання вищезазначеної земельної ділянки. За результатами перевірки складено припис № 982-ДК/0388/пр/03/01/-20 від 19.11.2020 року, яким встановлено факт нецільового використання земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0001, а саме: на ній площею 20,005 га проведено посів сільськогосподарських культур.

За результатами перевірки 19.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУПАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.(а.с.30).

Встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 20,0025 га (сіножаті) з кадастровим номером :04:001:0001, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району використовується не за цільовим призначенням.

На момент перевірки виявлено, що на вказаній земельній ділянці проведено обробіток ґрунту механічним способом та виявлено посів сільськогосподарської культури - сої.

Згідно відомостей державного земельного кадастру, вищевказана земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_2 згідно договору оренди. Державна реєстрація права 22.04.2019 року.

Відповідно до Національної кадастрової системи експлікація земельних угідь - сіножаті.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, у тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватись вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Частинами 1-3 ст. 37 Закону України «Про охорону земель» визначено, що власники та землекористувачі, у тому числі орендарі земельних ділянок, зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно - правовими актами України.

На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій, розорювання сіножатей, пасовищ.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення, б) землі житлової та громадської забудови, в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, г) землі оздоровчого призначення, ґ) землі рекреаційного призначення, д) землі історико-культурного призначення, е) землі лісогосподарського призначення, є) землі водного фонду, ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частина 5 ст. 20 Земельного кодексу України закріплює положення, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землям певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-4 ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належить, зокрема: а) сільськогосподарській угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації, тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам- для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, б) сільськогосподарським підприємствам- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в) сільськогосподарським науково - дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам- для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства, ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Згідно статей 31, 33-37 Земельного кодексу України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання.

За приписами ч. 5 ст. 20, ст. 34 Земельного кодексу України земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби може використовуватися лише у межах вказаного виду використання

Матеріали свідчать про те, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 20,0025 га (сіножаті) з кадастровим номером :04:001:0001 для сінокосіння і випасання худоби, розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради, орендована ОСОБА_2 , оброблена механічним способом та засіяна сільськогосподарською культурою - соєю.

Тим самим, своїми діями орендар самостійно змінив вид цільового використання земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення, у той час коли питання про визначення виду використання земельної ділянки належить до компетенції спеціальних органів.

Обставини використання відповідачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, з видом угіддя сіножаті, використовується шляхом розорювання та посіву сільськогосподарської культури- сої, що є порушенням, підтверджується актом перевірки Сенчанської сільської ради від 01.06.2021 (а.с. 36).

Водночас, рілля- це сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари та парники, оранжереї і теплиці. До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також, міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Таким чином, законодавець передбачає можливість розорення сіножатей та пасовищ, з метою їх докорінного поліпшення, але виключно за умови використання їх під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби.

Водночас, за матеріалами справи, на розораній земельній ділянці встановлено засівання відповідачем зернобобових сільськогосподарських культур.

Відтак, наявні обставини свідчать про самовільну зміну відповідачем виду використання спірної земельної ділянки із пасовища на ріллю.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про охорону земель», використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність, зокрема, щодо розорювання сіножатей, пасовищ.

П.п.15-17 договору оренди землі, укладеного 16 квітня 2019 року, передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції; умови збереження стану об`єкта оренди: дотримуватись вимог протиерозійної організації території, де розташована земельна ділянка, дотримуватись екологічної безпеки землекористування та при користуванні земельною ділянкою дотримуватись вимог Земельного кодексу України, природоохоронного законодавства та інших законодавчих актів України з питань оренди земельних ділянок. Пунктом 28 договору передбачено, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку з дотриманням режиму природоохоронного використання земель та не приводити зміну виду угідь земельної ділянки без згоди орендодавця.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховували при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу (однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення їй пошкодження об`єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому (договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно зі ст. 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Можливість розірвання договору оренди в односторонньому порядку передбачена і умовами договору оренди землі від 16.04.2019 (пункт 34).

Таким чином, відповідач допустив зміну виду цільового використання земельної ділянки, що є порушенням вимог ст.ст. 20, 31, 33-37 Земельного кодексу України.

Своїми діями орендар порушив умови договору, самостійно змінивши вид цільового використання земельної ділянки з межах категорії земель сільськогосподарського призначення

Враховуючи положення пп. 34 договору, де сторони узгодили, що дія договору припиняється у разі невиконання орендарем умов договору, у тому числі припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, договір оренди землі від 16.04.2019 року підлягає достроковому розірванню.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного суду від 12.12.2019 року у справі № 904/1054/19.

Окрім цього, слід зазначити, що змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку є також скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди громадянина ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0001, площею 20,0025 га, розташовану на території Сенчанської сільської ради Миргородського Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Бацман Наталії Анатоліївни, виконавчий комітет Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області індексний номер 46643050 від 25.04.2019 року, та припинити право оренди громадянина ОСОБА_2 .

Що стосується доводів відповідача що відповідач в 2019 році розробив робочий проект землеустрою щодо покращення малопродуктивних природних кормових угідь, які перебувають в його користуванні, суд зазначає наступне.

Всупереч умовам договору та чинного законодавства відповідач здійснив розорення земельної ділянки наданої в оренду та засівання її технічною сільськогосподарською культурою (соєю). Факт розорення та засівання земельної ділянки відповідачем не заперечується.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що він не порушив умови Договору. Відповідачем не доведено в порядку ст. 81 ЦПК України, що він отримав мінімальний врожай, а тому земельна ділянка потребувала докорінного поліпшення, оскільки незадоволення відповідача кількістю отриманого врожаю не є тією підставою, щоб вважати, що земельна ділянка потребувала як взагалі докорінного поліпшення, так і докорінного поліпшення шляхом розорювання та засівання саме соєю. Твердження представника відповідача що цільове призначення земельної ділянки 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому ОСОБА_2 не порушив умови договору, та використовував земельну ділянку за її цільовим призначенням суд не бере до уваги, оскільки пунктом 2 договору оренди землі від 16.04.2019 року визначено, що земельна ділянка передається сіножаті.

З боку відповідача мало місце неналежне виконання умов договору, а саме нецільове використання орендованої земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору.

Що стосується вимог позивача про повернення земельної ділянки орендодавцю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Власником та розпорядником земельної ділянки є Сенчанська сільська рада Миргородського району Полтавської області.

У зв`язку з розірванням договору оренди землі спірна земельна ділянка підлягає поверненню Сенчанській сільській раді Миргородського району Полтавської області, а тому позовні вимоги в частині повернення земельної ділянки підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги Сенчанської сільської ради до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи обґрунтованість позову, сплачений судовий збір Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області за подання позову в розмірі 2481,00 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 89, 137, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 13, 15, 20, 22, 31, 33, 34, 37, 93 ЗК України, ст. 24, 34 ЗУ «Про оренду землі», ст. 35, 37 ЗУ «Про охорону земель», ст. 651 ЦК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Сенчанської сільської ради до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 16 квітня 2019 року, укладений між Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області та ОСОБА_2 , який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 квітня 2019 року за № 31342019.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0001, площею 20,0025 га нормативною грошовою оцінкою 111135 грн.75 коп., яка знаходиться на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області (за межами населеного пункту с. Хитці) у розпорядження Сенчанської територіальної громади в особі Сенчанської сільської ради Полтавської області.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 22 квітня 2019 року за № 31342019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0001, загальною площею 20,0025 га, розташованої на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що була проведена на підставі договору від 16 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та Сенчанською сільською радою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області витрати, понесені на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2481,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складений 28.02.2023 року.

Суддя: Т.О. Зуб