Справа № 128/2059/22
01 березня 2023 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О.І.
секретаря судового засідання Літневської А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи тим, що вона проживає у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ; навпроти, по сусідству, за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться будинковолодіння відповідача.
Восени 2021 року біля земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідач самовільно зайняв частину земельної ділянки загального користування (проїзду) та розпочав встановлювати паркан.
Встановивши паркан вздовж свого будинковолодіння та поза його межами відповідач, окрім проїзду загального користування, ще й зайняв частину вулиці загального користування.
В результаті, встановлення відповідачем паркану, як капітальної споруди на проїзді загального користування та частині вулиці загального користування, унеможливило вільний та безпечний проїзд транспорту інших мешканців громади, в тому числі позивачу.
З приводу самовільного зайняття відповідачем землі загального користування позивач та інші мешканці громади неодноразово звертались до різноманітних органів та установ, проте такі звернення не призвели до бажаного результату.
На звернення до поліції від 16.09.2021 співробітниками відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проведено перевірку по факту неправомірних дій з боку ОСОБА_2 , проведено з ОСОБА_2 усну бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та попереджено про відповідальність; також в ході розгляду звернення встановлено, що у ситуації, яка склалась, вбачаються ознаки цивільно-правових відносин,
16.09.2021 жителі Вінницько - Хутірського старостинського округу с. Щітки звернулись до Вінницької міської ради, в якому повідомляли, що сусід, який проживає за адресою АДРЕСА_2 , встановив стовпчики для огорожі на землі спільного користування, внаслідок чого заблокував можливість безперешкодного проїзду та розвороту автомобілів інших жителів, а у разі надзвичайної ситуації не зможе проїхати ні пожежна, ні швидка допомога, тому просили вплинути на неправомірні дії сусіда.
06.10.2021 жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу с. Щітки звернулись до Департаменту земельних ресурсів з проханням розглянути колективне звернення, зареєстроване за реєстраційним номером КО-01-126059 від 16.09.2021 з приводу самовільного зайняття земель загального користування, розташованих біля земельної ділянки по АДРЕСА_2 .
У відповідь, у листі Департаменту земельних ресурсів від 29.10.2021 № Ко-01- 126059/01-32 повідомлено, що заплановано проведення комісійного обстеження на предмет дотримання власником земельної ділянки вимог земельного законодавства при використанні земель Вінницької міської територіальної громади. Про результати розгляду буде проінформовано додатково
У листі Департаменту земельних ресурсів від 15.11.2021 №Ко-01-126059/01-37 повідомлено, що проведено комісійне обстеження на предмет дотримання власником земельної ділянки вимог земельного законодавства. Під час обстеження комунальних земель встановлено, що власник будинковолодіння АДРЕСА_2 використовує земельну ділянку із земель загального користування (проїзд) шляхом встановлення паркану за відсутності рішення міської ради про передачу її у власність або надання в користування (оренду) і за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. За результатами обстеження складено акт та на адресу особи, яка використовує комунальну землю без правовстановлюючих документів направлено вимогу про необхідність її звільнення шляхом демонтажу паркану та приведення ділянки в первинний стан.
Проте, відповідачем паркан демонтовано не було.
08.04.2022 відбулись збори жителів АДРЕСА_3 , на яких обговорено ситуацію, яка склалась внаслідок самовільного зайняття земель комунальної власності відповідачем, зокрема, щодо встановлення відповідачем паркану з шиферної плити на кам`яному фундаменті на землях загального користування, який заблокував проїзд та створив перешкоди для руху транспортних засобів та обмежив оглядовість для водіїв, за результатами яких було вирішено звернутись до Голови Вінницької міської ради щодо вжиття заходів для демонтажу відповідачем самовільно встановленого паркану та усунення перешкод мешканцям громади в користуванні землями загального користування.
При цьому, під час проведення зборів жителі звертали увагу на те, що встановлення відповідачем паркану з шиферної плити на кам`яному фундаменті на землях загального користування заблокував проїзд, що паркан створив перешкоди для руху транспорту на вулиці; що обмежена оглядовість для водіїв при виконанні повороту, в результаті чого могло статись ДТП ( матері з 2-річними дітьми); що відповідач на звернення не реагує.
09.04.2022. жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу звернулись Вінницької міської ради, в якому вказували, що станом на квітень 2022 року питання щодо демонтажу паркану не вирішено, проїзд досі заблоковано, натомість ОСОБА_2 привіз пісок та камінь, у зв`язку з чим жителі стурбовані ситуацією. Просили захисту інтересів громади і невідкладного звернення Вінницької міської ради з позовом до суду з вимогами до ОСОБА_2 про демонтаж самовільно встановленого паркану та усунення перешкод в користуванні проїздом.
06.06.2022 за № 05/00/010/119798 Департаментом архітектури та містобудування складено Припис про усунення порушень при розміщенні тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності і малих архітектурних форм на території міста Вінниці щодо ОСОБА_2 , в якому встановлено, що за результатами перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудування та благоустрою на території міста Вінниці, встановлено що на проїзді загального користування за адресою: АДРЕСА_2 розміщується паркан з шиферної плити на кам`яному фундаменті без дозвільних документів та викладено вимогу в строк до 12.05.2022 вказаний паркан демонтувати, а наслідки розміщення ліквідувати.
31.05.2022 жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу в особі ОСОБА_1 вчергове звернулись до Вінницької міської ради, зазначаючи що було складено припис, демонтаж відповідачем не проведено, відповідач зауважує, що йому передадуть земельну ділянку у користування шляхом укладення земельного сервітуту, тому у заяві наголошували, що надання земельного сервітуту буде протирічити інтересам громади, вчергове просили вжити заходів для недопуску встановлення земельного сервітуту та просили Вінницьку міську раду, як представницький орган територіальної громади, подати позов до суду з вимогами до ОСОБА_2 про демонтаж паркану.
П.1 затвердити акт комісії з питань звільнення територій Вінницької міської територіальної громади від незаконно встановлених ТС та МАФ згідно із додатком;
П.2 ОСОБА_2 оформити відповідний договір про встановлення земельного сервітуту на частку прилеглої до паркану земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , для чого звернутись до виконавчих органів Вінницької міської ради із заявою та відповідним пакетом документів;
П.3 ОСОБА_2 виконати заходи з благоустрою прилеглої до паркану території по АДРЕСА_2 в термін до 20.06.2022;
П. 4 У випадку відмови в укладанні договору про встановлення сервітуту, ОСОБА_2 виконати демонтаж вищевказаного паркану та привести земельну ділянку в стан придатний для подальшого використання з ліквідацією наслідків розміщення в термін до 18.07.2022;
П.5 При невиконанні демонтажу паркану ОСОБА_2 у вказаний термін призначити уповноваженою особою на виконання демонтажу МКП «Архітектурно-будівельний сервіс», термін проведення демонтажу до 01.08.2022 з подальшим відшкодуванням витрат власником паркану, пов`язаним з проведенням демонтажу, транспортуванням і зберіганням на спеціально відведеному майданчику, відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.04.2017 №800 зі змінами.
Відповідно до Акту про усунення порушень при розміщенні тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності і малих архітектурних форм на території Вінницької міської територіальної громади №5 від 20.05.2022, Комісією встановлено, серед іншого, що на землях комунальної власності розмішується паркан з азбестоцементного листа на кам`яному фундаменті ( висота - 2 м, загальна довжина - 9.5 м); відповідно до наявної інформації, що була надана Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 встановив паркан з азбестоцементного листа на кам`яному фундаменті на проїзді загального користування поруч із приватною земельною ділянкою .
Також, у відповіді Вінницької міської ради від 14.06.2022 повідомлено про прийняття рішення виконаного комітету Вінницької міської ради від 26.05.2022 №1051 «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм на території Вінницької міської територіальної громади».
Між іншим, в контексті встановлення земельного сервітуту, відразу слід зауважити, що за ст. 98 ЗК України, ст. 401 ЦК України сервітут може бути встановлено щодо земельної ділянки для задоволення потреби інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Судова практика виходить з того, що сервітут встановлюється, коли власник земельної ділянки або землекористувач не може використовувати свою ділянку за призначенням ( Постанова ВС від 18.10.2018 у справі №10/217-4181).
У даному випадку, відсутні обставини, які унеможливлювали б відповідачу користуватись своєю земельною ділянку. Тобто, в силу наведених приписів закону, неможливим є встановлення земельного сервітуту на частину вулиці (проїзду) загального користування.
При цьому, оскільки у вищевказаному рішенні Вінницької міської ради неконкретизовано про яку саме частину земельної ділянки йде мова в контексті встановлення земельного сервітуту: чи про частину земельної ділянки, якою зайнято вулицю (проїзд) загального користування, чи про іншу частину земельної ділянки, яка заходиться поза межами вулиці ( проїзду) загального користування, тому, наразі є передчасним ставити питання про законність чи незаконність такого рішення.
Натомість, не передчасним, а, навпаки, досить актуальним є спірне питання стосовно звільнення відповідачем від паркану вулиці (проїзду) загального користування.
З огляду на вищевказане, відповідач, встановивши паркан на кам`яному фундаменті вздовж свого будинковолодіння та за його межами, зайняв частину вулиці та проїзд загального користування, заблокувавши вільний прохід та проїзд транспорту для інших мешканців громади, в тому числі позивачу.
Проведеними перевірками було встановлено відсутність у відповідача документів для виконання будівельних робіт, встановлено, що парканом зайнято частину земельної ділянки із земель загального користування, складено акт та прийнято рішення про зобов`язання відповідача самовільно демонтувати встановлений паркан.
Крім того, відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття дороги загального користування комунальної власності та зобов`язано звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки.
Відповідач відмовляється у добровільному порядку усунути перешкоду - самовільно встановлений ним паркан, заперечує факт самовільного зайняття вулиці і проїзду загального користування і стверджує, що на цю частину земельної ділянки ним буде укладено договір земельного сервітуту.
Однак, відповідач самовільно встановивши паркан зайняв частину земель загального користування, чим чинить перешкоди позивачу у безпечному та безперешкодному проїзді до свого будинковолодіння, в даному випадку йдеться про вулицю загального користування та проїзд загального користування.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кучерява І.П. не з`явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно ч.11 ст. 128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Вінницько-Хутірського старостинського округу № 407 від 04.08.2022 (а.с. 14).
Як зазначає позивач, навпроти по сусідству, за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться будинковолодіння відповідача.
З приводу самовільного зайняття Відповідачем землі загального користування позивач та інші мешканці громади неодноразово звертались до різноманітних органів та установ.
Так, на звернення до поліції від 16.09.2021 ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проведено перевірку по факту неправомірних дій з боку ОСОБА_2 , проведено з ОСОБА_2 усну бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та попереджено про відповідальність; також в ході розгляду звернення встановлено, що у ситуації, яка склалась, вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, що підтверджується відповіддю ВП №1 Вінницького РУП від 29.09.2021 №К-1279/201/054 (а.с. 15 - 16).
16.09.2021жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу с. Щітки звернулись до Вінницької міської ради, що підтверджується зверненням від 16.09.2021 (а.с. 17), в якому повідомляли, що сусід, який проживає за адресою АДРЕСА_2 встановив стовпчики для огорожі на землі спільного користування, внаслідок чого заблокував можливість безперешкодного проїзду та розвороту автомобілів інших жителів, а у разі надзвичайної ситуації не зможе проїхати ні пожежна, ні швидка допомога, тому просили вплинути на неправомірні дії сусіда.
06.10.2021 жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу с. Щітки звернулись до Департаменту земельних ресурсів з проханням розглянути колективне звернення, зареєстроване за реєстраційним номером КО-01-126059 від 16.09.2021 з приводу самовільного зайняття земель загального користування, розташованих біля земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с. 19).
Згідно повідомлення Департаменту земельних ресурсів від 29.10.2021 № Ко-01- 126059/01-32, заплановано проведення комісійного обстеження на предмет дотримання власником земельної ділянки вимог земельного законодавства при використанні земель Вінницької міської територіальної громади. Про результати розгляду буде проінформовано додатково (а.с. 20).
У листі Департаменту земельних ресурсів від 15.11.2021 №Ко-01-126059/01-37 повідомлено, що проведено комісійне обстеження на предмет дотримання власником земельної ділянки вимог земельного законодавства. Під час обстеження комунальних земель встановлено, що власник будинковолодіння АДРЕСА_2 використовує земельну ділянку із земель загального користування (проїзд) шляхом встановлення паркану за відсутності рішення міської ради про передачу її у власність або надання в користування (оренду) і за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. За результатами обстеження складено акт та на адресу особи, яка використовує комунальну землю без правовстановлюючих документів направлено вимогу про необхідність її звільнення шляхом демонтажу паркану та приведення ділянки в первинний стан (а.с. 23).
08.04.2022 відбулись збори жителів АДРЕСА_3 , на яких обговорено ситуацію, яка склалась внаслідок самовільного зайняття земель комунальної власності відповідачем ( зокрема, щодо встановлення відповідачем паркану з шиферної плити на кам`яному фундаменті на землях загального користування, який заблокував проїзд та створив перешкоди для руху транспортних засобів та обмежив оглядовість для водіїв) за результатами яких було вирішено звернутись до Голови Вінницької міської ради щодо вжиття заходів для демонтажу відповідачем самовільно встановленого паркану та усунення перешкод мешканцям громади в користуванні землями загального користування (а.с. 24).
Під час проведення зборів жителі звертали увагу на те, що встановлення відповідачем паркану з шиферної плити на кам`яному фундаменті на землях загального користування заблокував проїзд, що паркан створив перешкоди для руху транспорту на вулиці; що обмежена оглядовість для водіїв при виконанні повороту, в результаті чого могло статись ДТП; що відповідач на звернення не реагує.
09.04.2022 жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу звернулись Вінницької міської ради (а.с. 25), в якому вказували, що станом на квітень 2022 року питання щодо демонтажу паркану не вирішено, проїзд досі заблоковано, натомість ОСОБА_2 привіз пісок та камінь, у зв`язку з чим жителі стурбовані ситуацією. Просили захисту інтересів громади і невідкладного звернення Вінницької міської ради з позовом до суду з вимогами до ОСОБА_2 про демонтаж самовільно встановленого паркану та усунення перешкод в користуванні проїздом.
06.06.2022 за № 05/00/010/119798 Департаментом архітектури та містобудування складено Припис про усунення порушень при розміщенні тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності і малих архітектурних форм на території міста Вінниці щодо ОСОБА_2 , в якому встановлено, що за результатами перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудування та благоустрою на території міста Вінниці, встановлено що на проїзді загального користування за адресою: АДРЕСА_2 розміщується паркан з шиферної плити на кам`яному фундаменті без дозвільних документів та викладено вимогу в строк до 12.05.2022 вказаний паркан демонтувати, а наслідки розміщення ліквідувати (а.с. 27).
31.05.2022 жителі Вінницько-Хутірського старостинського округу в особі ОСОБА_1 вчергове звернулись до Вінницької міської ради, зазначаючи що було складено припис, демонтаж відповідачем не проведено, відповідач зауважує, що йому передадуть земельну ділянку у користування шляхом укладення земельного сервітуту, тому у заяві наголошували, що надання земельного сервітуту буде протирічити інтересам громади, вчергове просили вжити заходів для недопуску встановлення земельного сервітуту та просили Вінницьку міську раду як представницький орган територіальної громади подати позов до суду з вимогами до ОСОБА_2 про демонтаж паркану (а.с. 28).
Відповідно до Акту про усунення порушень при розміщенні тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності і малих архітектурних форм на території Вінницької міської територіальної громади №5 від 20.05.2022 (а.с. 31 - 32) Комісією встановлено, серед іншого, що на землях комунальної власності розмішується паркан з азбестоцементного листа на кам`яному фундаменті ( висота -2 м загальна довжина - 9.5 м); відповідно до наявної інформації, що була надана Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 встановив паркан з азбестоцементного листа на кам`яному фундаменті на проїзді загального користування поруч із приватною земельною ділянкою.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Тобто, за змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»
автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.
Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено види автомобільних доріг. Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про автомобільний транспорт» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Згідно ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, зокрема: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; - організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами.
Тобто, основним призначенням вулиці та проїзду є забезпечення здійснення безпечного та безперешкодного руху пішоходів та транспорту.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.
Частинами 2, 4 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244.
Згідно п. 1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.6, 2.7, 2.31 розділу Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності підставою для розміщення тимчасових споруд є паспорт прив`язки тимчасових споруд. Розміщення тимчасових споруд самовільно забороняється.
Підпунктом 7 п."а" ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Згідно п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку.
Відповідачем встановлено не тимчасову споруду, яка належить до малих архітектурних форм, а встановлено паркан на кам`яному фундаменті, тобто, капітальну споруду, яка встановлена на частині вулиці загального користування.
Згідно ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.
Відповідно до ч.3 ст. 71 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (стаття 83 ЗК України).
Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Землекористувачі зобов`язані дотримуватися правил добросусідства (стаття 96 ЗК України).
Згідно ч.1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.
Відповідно до ст. 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Доводи про те, що позивач не надала докази, що є власником чи землекористувачем земельної ділянки не мають правового значення, оскільки з урахуванням підстав позову суди встановили, що відповідачі перешкоджають позивачу користуватися дорогою загального користування. З огляду на викладене висновки судів про порушення права позивача, які підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача демонтувати зазначену огорожу є обгрунтованими.
В даному випадку відповідач перекрив парканом проїзну вулицю і проїзд, що створило перешкоди позивачу та іншим мешканцям громади у користуванні землями загального користування шляхом обмеження доступу нормального та безпечного проходу і проїзду.
Заявлені позивачем вимоги переслідують легітимну мету, оскільки захід, про який просить позивач, не становить для відповідача надмірного індивідуального тягаря. При обрані позивачем способу захисту враховано його ефективність, тобто те, що спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 вказувала, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі N 910/3009/18 вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)». Відповідно до частини 2, пункту "б" частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. У частині другою статті 212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі N 442/302/17 зазначено, що «задоволення вимоги про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого нежитлового приміщення за рахунок особи, яка здійснила таке самочинне будівництво є належним та ефективним способом захисту прав власника (користувача). Застосування вимог про знесення самочинного будівництва виключає застосування інших вимог власника (користувача) земельної ділянки про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, в тому числі визнання недійсними договорів про відчуження майна».
Оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач перекрив парканом проїзну вулицю і проїзд, що створило перешкоди позивачу та іншим мешканцям громади у користуванні землями загального користування шляхом обмеження доступу нормального та безпечного проходу і проїзду, тому ефективним способом захисту порушеного права позивача є усунення перешкод у користуванні землями загального користування, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. 39, 71, 83, 103, 152 ЗК України, ст. ст. 4, 10, 16, 76, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280 - 283 ЦПК України ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бондаренко