РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - Марків Ю.С.,

з участю секретаря судового засідання - Мучинської Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вей фор пей" про стягнення заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вей фор пей" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивує тим, що 03.08.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 в електронному форматі було укладено договір № 2734441 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику у розмірі 15000,00 гривень строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,81% (знижена процентна ставка) від суми кредиту за кожен день користування та 1,90% (стандартна процентна ставка) від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення позики. 29.06.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі Договором факторингу №1 від 06.09.2019 року. Вказує, що відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується цей позов, передане позивачу згідно реєстру прав вимоги № 13 від 29.06.2021 року за п. 8 - відповідно передано право стягнення коштів. Оскільки відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, на думку позивача, відповідач є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача 49 098,15 грн, з яких 15 000,00 грн. заборгованості з тіла кредиту, 32 665,50 грн. відсотків за користування кредитними коштами, та 1 432,65 грн. збитку у вигляді упущеної вигоди та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Судом встановлено, що 03.08.2020 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 строком на 30 днів уклали договір про надання споживчого кредиту №2734441 на суму 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, за яким позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користування ним та виконатиінші обов`язки, передбачені цим договором. Строк дії договору визначено 30 днів, однак строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору.

З графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №2734441 від 03.08.2020 року, який є невід`ємною частиною вказаного договору, вбачається, що сукупна вартість кредиту складає 23122,50 грн., з яких 8122,50 грн. складають проценти за користування кредитом.

Як на підставу виникнення прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2734441 від 03.08.2020 року, до якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та збитків у вигляді упущеної вигоди, яка становить 49098,15 грн., позивач посилається на те, що ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «УМ Факторинг» на підставі Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року.

Пунктом 2.1. Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року, передбачено, що згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 4.1. цього ж Договору, право вимоги переходить до клієнта до Фактора в день підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному Додатку.

На підтвердження переходу права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2734441 від 03.08.2020 року до ТОВ «УМ Факторинг» на підставі Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року позивач долучив до позовної заяви Форму Реєстру прав вимог №___(а.с.39), Акт повернення права вимоги від "__" __________ 20__ року (а.с.41) та витяг з реєстру прав вимог №13 від 29 червня 2021 року(а.с.28).

Проте, суд критично оцінює долучену Форму Реєстру прав вимог №___(а.с.39) та Акт повернення права вимоги від "__" __________ 20__ року (а.с.41), оскільки в наданій суду формі реєстру вимог, по яким здійснюється уступка прав вимоги та у вказаному акті відсутні будь-які дані щодо боржника (відповідача), інформації щодо договору кредиту, суми коштів згідно пункту 3.1 Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року, в тому числі у ньому відсутня дата укладення та порядковий номер у такому Реєстрі.

Окрім цього, відповідно до п. 12 Наказу Міністерства юстиції від 18 червня 2015 № 1000/5 Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях витяг зі службового документа виготовляється, якщо немає необхідності виготовляти копію. Витяг оформлюється на загальному бланку установи із дотриманням таких вимог: у назві виду документа зазначається: «витяг з наказу», «витяг з протоколу»; відтворюється повністю вступна частина (якщо вона є) службового документа; з основної частини тексту документа виписується той пункт, інформація якого необхідна; відтворюється реквізит «Підпис» (без особистого підпису); проставляються відмітка про засвідчення копії та відбиток печатки служби діловодства.

Разом з тим, наданий позивачем витяг з реєстру прав вимог №13 від 06 вересня 2019 року не містить вказівки на те, що оригінал вказаного витягу було підписано представниками ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» .

Крім того, вказаний витяг не містить вказівки на те, що він є додатком саме до Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за відсутності у матеріалах справи підписаного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку, витяг з реєстру прав вимоги №13 від 29 червня 2021 року є неналежним доказом.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази та платіжні документи, що підтверджують факт здійснення ТОВ «УМ Факторинг» оплати на користь ТОВ «Авентус Україна» на виконання пункту 3.1 Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року.

Натомість долучений акт повернення права вимоги (а.с.41) може свідчити про відсутність уступки права вимоги до позивача за Договором факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вже зазначалось, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Разом з тим, з наданих представником позивача доказів не вбачається, що права позивача є порушені, невизнані або оспорювані.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно вимог ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені ТОВ «УМ Факторинг» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вей фор пей" про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг", , адреса: місто Київ, вул.Ризька, будинок 73-Г, офіс 7/1.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", , адреса: місто Київ, просп. Перемоги, буд.90-А.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вей фор пей", , адреса: м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, будинок 39А, офіс 27.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2023 року.

Суддя Марків Ю.С.