Справа № 296/931/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В. М., розглянувши в приміщенні Корольовського районного суду м.Житомира в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2023 і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2012, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27.12.2013 розірвано.

Від шлюбу вказаного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає разом із матір`ю за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

Усі обов`язки по утриманні дитини позивачка несе самостійно. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у її вихованні участі не приймає.

На думку позивача, дитині має бути забезпечений належний рівень життя необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який остання не зможе забезпечити самостійно, а тому вона звертається з цим позовом до суду

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судові засідання призначені на 08.12.2022 та 10.01.2023 не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи

Так ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та її додатками направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 . Проте, 06.12.2022 до суду повернувся конверт з відправленням, згідно довідки Укрпошти причина невручення"адресат відсутній за вказаною адресою".

Судове засідання відкладено на 10.01.2023, повторно направлено повістку та матеріали позову відповідачуза адресою місця реєстрації: АДРЕСА_3 . Проте, 17.02.2023 до суду повернувся конверт з відправленням, згідно довідки Укрпошти причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

14 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №27.

Під час перебування сторін у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

04.09.2012 ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_5 ", про що видано свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с.8)

Позивач разом з дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , про що свідчать довідка з Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-14/912 від 10.01.2019 (а.с. 9) та Витяг з реєстру територіальної громади (а.с. 10).

Позивач вказує, що відповідач допомоги на утримання сина не надає,

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу утримання дитини, що регулюється нормами Сімейного Кодексу України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Положеннями частини першої статті 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин, визначено коло обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першоїтретьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до Закону України «Пpo Дepжавний бюджeт України на 2023 рік» гарантований прожитковий мінімум з 1 січня 2023 року для дітей до 6 років складає 2272 гривні; а для дітей від 6 до 18 років 2833 гривні.

У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а тому позов підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, таким днем у даному випадку є 31.01.2023.

Судовий збір з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в сумі 1073,60 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184,191, 192 Сімейного кодексу України, », ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП :суду не наданий), місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.01.2023 року і до повноліття ОСОБА_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: суду не наданий), місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 28.02.2023

Cуддя В. М. Шкиря