_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/291/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмила Степанівна та Одеська міська рада, про встановлення фактів, скасування рішення та запису, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Калугіна Є.С., 18.11.2021р. звернулася до цього суду з даним позовом, із врахуванням останніх уточнень просила суд про встановлення факту постійно проживання разом з спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, встановлення факту набуття померлим ОСОБА_3 права власності на будинок АДРЕСА_1 , встановлення факту набуття ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на будинок АДРЕСА_1 та скасування рішення та запису в реєстрі.

Позов вмотивовано тим, що вона, як дружина померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася до нотаріуса Лідіної Л.С. з завою про прийняття спадщини після смерті останнього, і 14.12.2020р. отримала відповідь у якій нотаріус порадила звернутися до суду для отримання додаткового строку на прийняття спадщини або для встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, позивачу стало відомо, що реєстрація будинку за її чоловіком проводилася на підставі неіснуючих (підроблених) документів, у зв`язка з чим в цей час кримінальна справа щодо цього факту перебуває у суді, а на будинок накладено арешт.

01.11.2022р. ухвалою суду прийнята до розгляду остаточно уточнену позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник третьої особи щодо задоволення позовних вимог в уточненій позовній заяві покладалася на розсуд суду, особистої думки не висловила.

Інші учасники справи у засідання не прибули та думку щодо остаточно уточненого позову не висловили.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що, позивач - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (т.1 а.с.149).

Відповідач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 08.12.2017 року за ОСОБА_4 на підставі технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 06.12.2017, видавник: ТОВ «Профпроект», на підставі рішення Виконавчого комітету місцевої, серія та номер: 319, видане 17.08.1972, видавник: Виконком Кагановичевської райради депутатів трудящих, на праві приватної власності був зареєстрований житловий будинок, загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.150).

Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок, загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 19,5 кв..м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ладіної Людмили Степанівни з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ладіної Людмили Степанівни, в якій, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на будинок АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (справа №947/38695/20).

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено, і воно набрало законної сили.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 16.01.2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області Добрєвої Р.Д., погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області Мельником Д..В. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002733 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Накладено арешт на об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в частині заборони розпорядження будь яким особам вказаним об`єктом нерухомості.

Між сторонами виникли правовідносини щодо спадкування майна померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Суд встановив, що спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивачка, яка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як його дружина, однак, враховуючи, що вона та померлий мали різні місця реєстрації місця проживання, пропустила встановлений Законом шестимісячний строк на прийняття спадщини.

Крім того, спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є також його донька - ОСОБА_2 , однак вона з відповідною заявою до нотаріуса не зверталася.

У позові сторона позивача посилається на рід фактів, які, на її думку, вже встановленні рішенням суду від 09.09.2021р. у справі №947/38695/20, а саме, що встановлено факт постійного її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час його смерті, а отже доказування не підлягають.

Відповідно до ст.82ч.7 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до ст.82ч.3-4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17).

Посилання сторони позивача як на встановлений факт постійного проживання позивачки разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини те, що у рішенні від 09.09.2021р. у справі №947/38695/20, зазначено, що «У судовому засіданні 23.03.2021 року судом в якості свідків були допитані сусіди позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які повідомили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом з донькою за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою вони проживали давно до моменту смерті ОСОБА_4 », суд не приймає, оскільки у зазначеній справі суд такого факту не встановлював, а лише зазначив як певний доказ показання свідків, при цьому оцінку цьому доказу не надавав, при цьому не вказано хто ці свідки і яке мають відношення до учасників справи.

Суд також зазначає, що предметом спору у справі №947/38695/20 не було встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини, і у задоволення позову про визнання права власності в порядку спадкування було відмовлено.

Інших доказів встановлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не надано.

Таким чином, оскільки доказів для встановлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, стороною позивача суду не надано, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Отже, оскільки позивачка обрала спосіб захисту, на її думку, порушеного права шляхом встановлення факту постійного її проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на момент смерті останнього, і суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині, а позовні вимоги про встановити факту належності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на будинок АДРЕСА_1 ; встановлення факту набуття ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на будинок АДРЕСА_1 та визнання за позивачкою права власності права власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Одеського обласного КП «Центр державної реєстрації» Махортова І.О. за індексним №38669511 від 12.12.2017р. та скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно №23879528 щодо реєстрації права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , і є похідними від першої вимоги, і стосуються лише об`єму та складу спадщини, то у задоволенні позову в іншій частині також відмовляє.

Суд також зазначає, що позивачка просила суд встановити факт належності ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на будинок АДРЕСА_1 та встановлення факту набуття ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на будинок АДРЕСА_1 .

За Договором про право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 16.02.1951р. ОСОБА_3 , на підставі рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 30.12.1950р. №1681 про відвід земельної ділянки для будівництва жилого будинку, ОСОБА_3 повинен був збудувати одноповерховий будинок жилою площею 26,4 кв.м. по АДРЕСА_4 . Однак, згідно виписки з рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 30.12.1950р. №1685, ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 600 кв.м. в н.п.Дмитрівка (т.1 а.с.165)

Однак, стороною позивача не надано суду доказів того, що 2-а Лінія н.п.Дмитрівка Кагановичеського району м.Одеси і будинок АДРЕСА_1 є однією і тією ж адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.