ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/404/22

Провадження № 22-ц/4820/550/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року, суддя Стасюк Р.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

В квітні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крайз О.І. звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.11.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 13.01.2022 року у розмірі 480782,41 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.01.2022 року по 11.04.2022 року в розмірі 512,22 грн., 2% за користування позикою за період з 13.01.2022 року по 11.04.2022 року в розмірі 2344,64 грн., судовий збір в розмірі 4836,40 грн., а всього 488475грн. 67 коп.

Додатковим рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.12.2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, понесених на правову допомогу позивачем, відмовлено.

В мотивувальній частині додаткового рішення суд зазначив, що строк дії договору про надання правової допомоги від 03.04.2019 року, яким позивач обґрунтовував факт понесення відповідних витрат, сплив 31.12.2019 року та не був продовжений у встановленому законом порядку, тому відсутні правові підстави для стягнення витрат на правову допомогу на підставі договору, строк дії якого закінчився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив додаткове рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення всієї суми витрат.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що укладенням додаткових угод від 04.04.2022 року та 30.06.2022 року, а також акту прийому-здачі наданих послуг від 05.12.2022 року, позивач та його представник в суді підтвердили, що строк договору про надання правової допомоги від 03.04.2019 року не сплив.

В той же час, додатковою угодою від 27.12.2019 року строк договору про надання правової допомоги від 03.04.2019 року було продовжено з 31.12.2019 року до 01.07.2022 року. Суд першої інстанції під час розгляду спірного питання про стягнення витрат на правову допомогу допустив надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені у відповідності з вимогами процесуального закону.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підтвердження повноважень представника позивача ОСОБА_1 в суді адвокатом Крайзом О.І. до позовної заяви долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги від 11.04.2022 року, який видано на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 03.04.2019 року.

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги від 03.04.2019 року, укладеного між АО «ЛОУ УОЛВС» в особі голови Крайза О.І. та Костирка В.Г., адвокатське об`єднання представляє в установленому порядку інтереси клієнта в судових органах, зокрема, господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших державних органах (п. 2.1.3).

Відповідно до п. 7.2. Договору строк його дії починає свій перебіг у момент зазначений в п. 7.1 Договору (з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31.12.2019 року.

Згідно з п. 4.1. Договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Розрахунковий час надання послуг встановлений в додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до Закону на 01 січня року в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг.

04.04.2022 року між АО «ЛОУ УОЛВС» в особі голови Крайза О.І. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду б/н до договору про надання правової допомоги б/н від 03.04.2019 року. Відповідно до п. 1 вказаної додаткової угоди адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати наступні послуги: написання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, відсотків за користування позикою та 3% річних від простроченої суми, в загальному розмірі 483639,37 гривень; надання усних консультацій без/з вивченням документів; супроводження даної справи (участь в судових засіданнях) у Нетішинському міському суді Хмельницької області.

30.06.2022 року між АО «ЛОУ УОЛВС» в особі голови Крайза О.І. та Костирка В.Г. укладено додаткову угоду б/н до договору про надання правової допомоги б/н від 03.04.2019 року. У п. 1 вказаної угоди сторони домовилися внести зміни до п. 7.2 договору про надання правової допомоги та викласти його в наступній редакції: строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 Договору та діє до 30.06.2023 року.

Як вбачається зі змісту акту наданих послуг від 05.12.2022 року, між сторонами погоджено надання Адвокатським об`єднанням позивачу наступних юридичних послуг: 1) надання усних консультацій без/з вивченням документів, затрачено 1 год., вартістю 3250 грн.; 2) складання позовної заяви у справі №679/404/22, затрачено 2,5 год., вартістю 16250 грн.; 3) участь в 4 засіданнях, затрачено 1,5 год., вартістю 9750 грн., а всього на суму 29250 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).

Враховуючи, що зі змісту доказів які містяться у справі, а саме, з наданих позивачем копій договору та додаткових угод до нього, ордера на представництво інтересів позивача адвокатом Крайзом О.І., акту про приймання-передачі наданих послуг, вбачається понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність усіх необхідних елементів розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом установлено, що розмір витрат позивача на правничу допомогу підтверджується належними та допустимими доказами, а відповідач не заперечував щодо такого розміру та не подав клопотання про його зменшення.

За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в суду були відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 року у справі №676/5537/19).

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведені правові позиції Верховного Суду та при вирішенні спірного питання, відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з огляду на закінчення строку дії договору про правничу допомогу, безпідставно не надав належної оцінки обставинам щодо укладення між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УОЛВС» додаткових угод, акту про надання відповідних послуг, їх оплати, а також тій обставині, що адвокат з Адвокатського об`єднання «ЛОУ УОЛВС» Крайз О.І. фактично приймав участь у даній справі в суді першої інстанції як представник позивача.

Суд першої інстанції, виявивши надмірний формалізм, дійшов помилкового висновку щодо недоведеності позивачем понесення ним витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення судових витрат у повному об`ємі.

З огляду на встановлені вище обставини, оскільки позов ОСОБА_1 задоволено повністю, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу, понесені позивачем у суді першої інстанції, підлягають відшкодуванню у повному обсязі в сумі 29250 грн. за рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 29250грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 березня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова