КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 490/4563/22
Провадження № 2/488/738/23 р.
Іменем України
02.03.2023 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,
Встановив:
Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FА-00058232. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 (колишній АА7959 транз.).
24.10.2019 року приблизно о 15-25 год. в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі будинку № 336, відбулася дорожньо-транспорта пригода за участю застрахованого Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 (колишній АА7959 транз.) та DAF 95 XF 430, д.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки "KEMPF SKM 34-3, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.12.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПРАТ СК «ВУСО» згідно Полісу № AO 1834835 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.
Ухвалою судді від 07.02.2023 року було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачем були отримані ухвала про відкриття провадження та матеріали позову, своїм правом на подання відзиву та заперечень він не скористався, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 24.10.2019 року приблизно о 15-25 год. в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі будинку № 336, відбулася дорожньо-транспорта пригода за участю Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та DAF 95 XF 430, д.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки "KEMPF SKM 34-3, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми, та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FА-00058232. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 (колишній АА7959 транз.).
Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПРАТ СК «ВУСО» згідно Полісу № AO 1834835, позивач ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.
На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Враховуючи наведене і те, що вартість матеріального збитку, завданого потерпілому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача по даній справі ОСОБА_1 , перевищує виплачений ПРАТ СК «ВУСО» позивачеві розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.
Доказів, які б спростовували викладене, судом не здобуто.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін справи:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», адреса: 03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя Л.І. Селіщева