УХВАЛА

03 березня 2023 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої та незаконно заниженої заробітної плати,-

В с т а н о в и в :

В провадженні судді Рівненського міського суду Рівненської області Харечка С.П. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої та незаконно заниженої заробітної плати.

Ухвалою Рівненського міського суду від 21 жовтня 2022 року позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2022 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачкою ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.02.2023 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2022 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.03.2023 року, справа передана на розгляд судді Харечку С.П. для продовження розгляду.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до статті 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями частин першої та другої статті 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У зв`язку з тим, що мною по даній справі була вже висловлена думка щодо недотримання позивачем вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України, під час пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду, і ці недоліки нею не було усунуто у встановлений судом строк, враховуючи вимоги частини 6 статті 185 ЦПК України, якою передбачено, що у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву, вважаю необхідним заявити самовідвід на підставі п.5 ч.1 ст.36, ч.1 ст.39 ЦПК України, так як викладені вище обставини можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 p.).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Пунктами 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» визначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності ( рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Веттштайн проти Швейцарії»).

З огляду на викладене, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права учасників справи на справедливий судовий розгляд судом, якому вони довіряють, та законності судового рішення, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України ,-

Ухвалив:

Задовольнити заяву судді Харечка С.П. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої та незаконно заниженої заробітної плати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої та незаконно заниженої заробітної плати, передати до канцелярії суду для повторного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Харечко С.П.