ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/775/22 Номер провадження 22-ц/814/2343/23Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіна С.Б.,

суддів: Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В.,

за участю секретаря: Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, з повідомленням учасників справи в режимі відеоконференції, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року та додаткове рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бровко Руслан Миколайович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 23.04.2019 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:008:0317; :01:008:0612 та :01:008:0671. Термін дії договору становить до 23 квітня 2026 року.

Відповідно до п.4.1 даного договору, орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі, що складає 12838,05 грн. за рік оренди. Відповідно до п.4.5 договору оренди, орендна плата орендарем вносить до 31 грудня поточного року.

Станом на дату звернення до суду, відповідачем було сплачено в рахунок орендної плати 20126,76 грн.; 14.01.2020 р. сплачено 14995,00 грн.; 10.06.2020 р. сплачено 1718,00 грн.; 30.09.2021 р. сплачено 3261,29 грн.; 30.11.2021 р. сплачено 152,47 грн.

Орендна плата, яка повинна бути сплачена відповідачем, становить 38514,15 грн, тоді як фактично було сплачено лише 20126,76 грн., що вказує про наявність заборгованості по орендній платі, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Також просила у відповідності до п.4.1.1 договору оренди стягнути з відповідача невиплачену їй як орендодавцю одноразову грошову винагороду за укладання даного договору оренди в сумі 18633,54 грн.

У зв`язку з порушенням умов договору, просить стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на свою користь: 18387,39 грн. заборгованості з орендної плати станом на дату подання позову; 18633,54 грн. заборгованості з одноразової грошової винагороди за укладання договору оренди (п.4.1.1 договору) та у відповідності до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання 3247,73 грн. інфляційних втрат і 3084,43 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»); 527,12 грн. 3% річних від простроченої заборгованості, а також 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 , заборгованість з орендної плати в сумі 18387 грн. 39 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 , одноразову грошову винагороду у сумі 18633 грн. 54 коп., що передбачено п.4.1.1 договору оренди землі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати, що включають в себе: 3247 грн. 73 коп.- інфляційні втрати згідно ст. 625 ЦК України; 3084 грн. 43 коп.- пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 527 грн. 12 коп.- 3% річних від простроченої заборгованості.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року стягнуто з ТОВ «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 14000 грн.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ТОВ «Райз-Схід» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, які є фактично не доведеними.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення п. 4.2. Договору оренди землі, яким визначено, що із нарахованого розміру орендної плати Орендарем, як податковим агентом, утримуються податки (збори) передбачені чинним законодавством України, тобто при вирахуванні всіх визначених законодавством України податків, розмір одноразової грошової допомоги становить 15 000 грн., та строк даної вимоги не настав, тому судом першої інстанції передчасно прийнято рішення щодо стягнення з відповідача одноразової грошової винагороди.

Окрім того, зазначає, що матеріали справи містять докази фактичних витрат на професійну правничу допомогу лише на суму 9 000 грн., однак вони є завищеними та неспівмірні зі складністю справи та виконаними роботами адвоката, тобто при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, 23.04.2019 року ОСОБА_1 та ТОВ «Райз Схід» було укладено договір оренди землі (далі- Договір), з терміном дії до 23.04.2026 р. .

Відповідно до п. п. 2.1, 2.3 даного Договору, в оренду відповідачу передано земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:008:0317; :01:008:0612 та :01:008:0671.

Відповідно до п. 4.1 Договору, орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та складає 12838,05 грн. за рік оренди, строки виплати орендної плати до 31 грудня поточного року.

Крім того п. 4.1.1 договору оренди передбачено сплату одноразової грошової винагороди за укладання договору оренди в сумі 18633,54 грн. (а.с. 12-14).

Матеріалами справи доводиться, що на даний час орендарем виплачено орендодавцю в рахунок орендної плати 20126,76 грн, а саме - 14.01.2020 р. сплачено 14995,00 грн.; 10.06.2020 р. сплачено 1718,00 грн.; 30.09.2021 р. сплачено 3261,29 грн.; 30.11.2021 р. сплачено 152,47 грн., що підтверджуються випискою з карткового рахунку (а. с. 17-18).

Орендна плата згідно до умов договору за 2019р., 2020р., 2021р. має становити 38514,15 грн. (12838,05 грн. х 3роки), тоді як фактично товариством власнику земельних ділянок було виплачено лише 20126,76 грн.

Таким чином, загальна заборгованість з орендної плати на час розгляду справи становить 18387,39 грн. (38514,15 грн. - 20126,76грн.).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт існування заборгованості по своєчасно не виплаченій орендній платі, яка підлягає стягненню з орендаря. Враховуючи, що така орендна плата є грошовим зобов`язанням, то у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору оренди землі про повну та своєчасну виплату орендної плати для нього настають наслідки, передбачені ст. 625 ЦК України як додаткові фінансові санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, у будь-якому випадку саме відповідач як податковий агент зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати, що не було враховано судом першої інстанції та не зазначено про необхідність стягнення таких податків з нарахованої до стягнення заборгованості по орендній платі.

Враховуючи норми діючого податкового законодавства ТОВ «Райз-Схід» як податковий агент при виплаті орендної плати повинен утримувати податок на доходи фізичних осіб 18% та військовий збір 1,5%.

Таким чином, при визначенні загального розміру заборгованості по орендній платі, яка підлягає виплаті, судом не було обговорено питання врахування податків та обов`язкових платежів, як то передбачають положення Податкового Кодексу України.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом доповнення його резолютивної частини вказівкою про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі, який не містить відрахування податків та інших платежів, які підлягають обов`язковому відрахуванню при виплаті орендної плати.

Разом з цим слід зазначити, що відповідач як податковий агент при виконанні даного рішення суду зобов`язаний буде самостійно нарахувати, утримати та сплатити податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові платежі до бюджету від імені та за рахунок платника податку від вищезазначеної суми.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та фактично є тотожними до заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, яким суд першої інстанції дав вірну правову оцінку та відхилив заперечення орендодавця щодо не доведеності позивачем факту не виконання ним зобов`язань за договором оренди землі.

Крім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення місцевого суду, яким вирішено питання розподілу судових витрат на оплату адвоката, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Відповідно до пункту 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Стягуючи в порядку розподілу судових витрат 14000 грн. за оплату правничої професійної допомоги, суд виходив з того, що між клієнтом та адвокатом погоджені умови оплати, яка здійснюється не за конкретно визначений час по кожному пункту надання допомоги, а розмір гонорару встановлюється на підставі фіксованого розміру, який складає 14000 грн. та був оплачений позивачем на підставі додатково укладеної угоди.

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів, оскілки останній не ґрунтується на загальних положеннях ч. 4 ст. 137 ЦПК України, яка визначає, що розмір судових витрат на оплату адвоката має бути співмірним як із складністю самої справи, так і до фактично виконаних адвокатом робіт, ціною позову та значенням справи для сторін, реальності наданих адвокатом послуг.

Так, виходячи з погодженої сторонами фіксованої ціни за правничі консультації, аналіз законодавчої бази і судової практики разом з складанням позовної заяви і відповіді на відзив, прийняття участі у підготовчому засіданні в порядку відеоконференції адвокатом нараховано 14000 грн. гонорару, що є завищеним та не може вважатись співмірним до складності справи, яка не є складною, а спірні правовідносини урегульовані усталеною судовою практикою.

При цьому, сама ціна позову складає лише 53880,21 грн.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги принцип пропорційності, визначений положеннями ст. 141 ЦПК України, який визначає покладення судового збору на сторону пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Але в даному випадку заявлені позовні вимоги не були задоволені повністю, оскільки в стягненні 10000 грн. моральної шкоди судом було відмовлено, а задоволено лише вимоги в частині заборгованості по невиплаченій орендній платі, з урахуванням ст. 625 ЦК України.

Між тим, на вказані вимога процесуального закону суд першої інстанції належної уваги не звернув і при частковому задоволенні позовних вимог, поклав на відповідача стовідсоткове відшкодування витрат на правничу допомогу, що не відповідає вищенаведеним нормам закону.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги ціну позову, складність справи, реально надані адвокатом правові послуги та частковість задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне в порядку відшкодування витрат на професійну правничу професійну допомогу стягнути з ТОВ «Райз-Схід» 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 376, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» задовольнити частково.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року змінити, доповнивши резолютивну частину судового рішення вказівкою про стягнення заборгованості по орендній платі, без урахування підлягаючих сплаті податків та інших обов`язкових платежів.

Додаткове рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року змінити, зменшивши розмір відшкодування на професійну правничу допомогу з 14000 грн. до 5000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 березня 2023 року

Судді: О. І. Обідіна С. Б. Бутенко Ю. В. Дряниця