Ухвала

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 465/8471/21

провадження № 61-395св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Львівська міська рада,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація», Приватне підприємтсво «Синерджі Консалтинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Деревляни», Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротортехобладнання», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

треті особи: первинна профспілкова організація гуртожитку Відкритого акціонерного товариства «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці», Фонд державного майна України, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,

особа, яка не брала участі у справі та подала касаційну скаргу - ОСОБА_7 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація» (далі - ТОВ «ЛЬвівавтокомплектація»), Приватного підприємтсва «Синерджі Консалтинг» (далі - ПП «Синерджі Консалтинг»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревляни» (далі - ТОВ «Деревляни»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротортехобладнання» (далі - ТОВ «Євротортехобладнання»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: первинна профспілкова організація гуртожитку Відкритого акціонерного товариства «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці», Фонд державного майна України, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» про передачу на безкомпенсаційній основі у комунальну власність Львівської міської територіальної громади будівлю гуртожитку на АДРЕСА_1 .

Зазначила, що відчуження гуртожитка на АДРЕСА_1 , який належав до державного житлового фонду є незаконним, ухвалою Львівської міської ради від 12 червня 2008 року № 1868 вирішено прийняти у власність територіальної громади м. Львова відомчі гуртожитки на АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 від ТОВ «Львівавтокомплектація».

Ухвалою Львівської міської ради від 07 лютого 2013 року № 2082, затверджено Програму передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Львова та реалізацію житлових прав мешканців гуртожитків на 2012-2015 роки, передбачена передача у власність територіальної громади м. Львова гуртожитків по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 за згодою власника для забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, дія якого продовжена до 2020 року.

12 червня 2017 року мешканці гуртожитків по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 звернулися до міського голови із заявою

№ 3-Г46760-009 щодо вжиття заходів забезпечення їхніх житлових прав шляхом подання позову до суду про передачу у комунальну власність Львівської міської територіальної громади зазначених гуртожитків.

Львівська міська рада просила суд зобов`язати ТОВ «Львівавтокомплектація», ПП «Синерджі Консалтинг», ТОВ «Деревляни», ТОВ «Євротортехобладнання», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати на безкомпенсаційній основі у комунальну власність Львівської міської територіальної громади будівлю гуртожитку на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 465/8471/21 та роз`яснено позивачу право звернення з даним позовом до Господарського суду Львівської області.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Львівською міською радою фактично оспорюється право власності відповідачів на нерухоме майно, яке включене до статутного капіталу юридичної особи, що унеможливлює розгляд справи в порядку цивільного судочинства, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Частиною першою статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права. Зважаючи

Короткий зміст постанов апеляційного суду

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідачами у даній справі зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які разом із юридичними особами ТОВ "Львівавтокомплектація", ПП "Синерджі Консалтинг" володіють на праві приватної власності частиною житлових та нежитлових приміщень спірного гуртожитку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що Львівська міська рада фактично оспорює право власності відповідачів - фізичних осіб на нерухоме майно, яке включене до статутного капіталу юридичної особи. За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути вирішений господарським судом.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

05 січня 2023 року ОСОБА_7 - особа, яка не брала участі у справі, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати постанову апеляційного суду, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від

21 червня 2022 року залишити в силі.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що його не залучено до участі у справі, а апеляційним судом прийнято рішення про його права і інтереси, як орендаря кімнати АДРЕСА_4 .

Межі та підстави касаційного перегляду

Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції (пункт 1 частини першої статті 389 ЦПК України).

Зазначені норми цивільного процесуального права визначають коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У частині четвертій статті 389 ЦПК України визначено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала у часті у справі, права касаційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків (див. ухвалу Великої Падати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі

№ 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

Отже особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в касаційному порядку лише ті судові рішення, які встановлюють, змінюють або припиняють права й обов`язки цих осіб. Особа, яка не брала участі у розгляді справи та звертається з касаційною скаргою, повинна довести, що оскаржене судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У справі, що переглядається:

оскарженою постановою апеляційного суду скасована ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі та направлено її для продовження розгляду до суду першої інстанції;

обґрунтовуючи право на касаційне оскарження ОСОБА_7 зазначає, що його не залучено до участі у справі, а апеляційним судом прийнято рішення про його права і інтереси, як орендаря кімнати АДРЕСА_4 .;

аналіз оскарженої постанови, касаційної скарги та доданих до неї матеріалівсвідчать, що ухвала Франківського районного суду м. Львова від 21 червня

2022 року в апеляційному порядку переглядалось тільки за апеляційною скаргою Львівської міської ради, оскарженою постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року вирішено виключно процесуальне питання щодо законності відмови у відкритті провадження у справі судом першої інстанції за позовом Львівської міської ради, скасована відповідна ухвала суду першої інстанції та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, тобто для вирішення питання про відкриття провадженні у справі. Тому безпосередньо оскарженою постановою апеляційного суду рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_7 не вирішувалося.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням того, що оскарженою постановою апеляційного суду не вирішувалось питання про права та (або) обов`язки ОСОБА_7 , касаційне провадження за його касаційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 465/8471/21 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат