_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7982/23
Провадження № 2-з/947/338/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

20.03.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В інтересах позивача ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Одеси звернулася адвокат Драгун А.С. із позовом до відповідача, в якому просить:

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 09.09.2019 року №1383, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Місік О.В., у сумі 464843 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за Договором позики від 09.09.2019 року №1383, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Місік О.В., пеню за несвоєчасне виконання Догвоору у розмірі 5 117 921,43 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за Договором позики від 09.09.2019 року №1383, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Місік О.В., 3% річних та інфляційні витрати за період від 09.09.2019 року по 23.02.2023 року у сумі 264230,86 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за Договором позики від 29.09.2019 року №289, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Чередниченко А.Г., заборгованість у розмірі 1 125 373,99 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за Договором позики від 29.09.2019 року №289, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Чередниченко А.Г., пеню за несвоєчасне виконання Договору у розмірі 12 390 367,63 грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за Договором позики від 29.09.2019 року №289, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Чередниченко А.Г., 3% річних та інфляційні витрати за період від 29.03.2019 року по 23.02.2023 року у сумі 659 519,98 грн.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій представник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 1,4717 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:3418, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2023 року №49, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Чередниченко А.Г. до набрання законної сили рішенням по суті спору. Також адвокат Драгун А.С. просить заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, до вирішення даної справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням по справі, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна у вигляді земельної ділянки площею 1,4717 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:3418, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2023 року №49, посвідченого приватним нотаріусом Чередниченко А.Г. до набрання законної сили рішення по справі.

При цьому представник позивача посилається на те, що невжиття таких заходів може призвести до того, що відповідач, дізнавшись про ініціювання судового процесу позивачем, може вчинити дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна іншим особам. При цьому, враховуючи, що зазначена в заяві земельна ділянка є єдиним майном відповідача, її відчуження унеможливить виконання рішення суду.

Також представник позивача зазначає про можливість в якості зустрічного забезпечення внесення на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 5000,00 грн. або надання гарантії банку на вказану суму у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В постанові від 14.06.2021 року по справі № 308/8567/20 Верховий Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, викладеному у постанові Верховного Суду в складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19 (провадження № 61-4032св20).

У вказаній постанові зокрема зазначено, що системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що:

законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно;

першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову;

у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до вирішення питання про відкриття провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищезазначену судову практику, та з урахуванням того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити сторона позивача є співмірними з заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Окрім того, суд вбачає достатньо підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до вимог ст. 154 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 4 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Враховуючи ціну позову та вартість майна, про обтяження якого просить сторона позивача, суд вважає доцільним застосування зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача відповідно до вимог ст. 154 ч. 4 ЦПК України.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного строку судом має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, також суд роз`яснює, що якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги щодо зустрічного забезпечення у визначений строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, так як вона обґрунтована та доведена, а також застосувати зустрічне забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,4717 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:3418, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2023 року №49, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Чередниченко А.Г. до набрання законної сили рішенням по суті спору.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, до вирішення даної справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням по справі, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна у вигляді земельної ділянки площею 1,4717 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:3418, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2023 року №49, посвідченого приватним нотаріусом Чередниченко А.Г. до набрання законної сили рішення по справі.

Застосувати заходи зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) внести протягом 10 днів на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (№ рахункуUA0005435, Код отримувача (ЄДРПОУ) 26302945, Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, МФО 820172) грошові кошти сумою 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок), в якості забезпечення відшкодування збитків відповідача відповідно до вимог ст. 154 ч.4 ЦПК України.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/ для негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.