Справа № 336/7869/21
Провадження № 2/336/134/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Савеленко О.А.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей.

Позовна заява обґрунтована тим, що 29.12.2015 вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 642. Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відсутність взаєморозуміння призвело до того, що сім`я фактично розпалась, в зв`язку із чим, рішенням Шевченківського районного суду у справі №336/8188/20 від 23.04.2021 шлюб між ними розірвано. Діти проживають разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 . Вона займається вихованням та розвитком дітей, забезпечує відвідування дошкільного закладу освіти, їх дозвіллям. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо утримання дітей, Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 19.01.2021 винесено судовий наказ, яким з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Відносини між нею та ОСОБА_3 значно погіршилися в зв`язку із судовими процесами щодо поділу майна подружжя. ОСОБА_3 відносно неї та дітей поводить себе агресивно та неадекватно. Діти постійно знаходяться в стресі через те, що відповідач вчиняє конфлікти. Крім того, відповідач почав обманом забирати дітей з постійного місця проживання та не повертає їх, порушуючи графік відвідувань дитячого саду, розвиваючих занять, лікарів. Всі ці дії спрямовані не задля забезпечення виховання та розвитку дітей, приймання участі у їх житті, а на залякування позивачки, спрямоване на небажання поділу майна, що придбане під час шлюбу. Жодних заяв щодо його участі в житті дітей або пропозицій ані їй, ані до органів опіки та піклування відповідач не подавав. Вона не чинила перешкод у спілкуванні та зустрічах дітей із батьком до того часу, коли він їх обманом забрав та не хотів їх повертати до постійного місця проживання, у зв`язку із чим вона була вимушена звернутися із заявою до дитячого саду. Вважає, що в силу віку дітей, їх інтересів, доцільне їх проживання з матір`ю, оскільки лікуванням та їх розвитком завжди займалась вона.

За місцем її проживання для дітей облаштовані кімнати, місця для дозвілля та розвитку. Відповідач в свою чергу, питаннями відвідування лікарів, розвиваючих занять та забезпечення виховання дітей у дусі суспільного взаємозв`язку не займається. Через погрози відповідача щодо відібрання дітей, вважає за доцільне визначити їх місце проживання з матір`ю, враховуючи вік дітей, стан здоров`я та матеріальний стан батьків, участі їх щодо забезпечення виховання дітей в дусі поваги, моралі, соціального розвитку, забезпечення психологічно нормального середовища.

На підставі вищевикладеного, просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року зобов`язано орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради надати суду висновок про доцільність або недоцільність визначення місця проживання дітей з їх матір`ю.

27.06.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду, про що постановлено ухвалу з занесення до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити. Позивач пояснила, що проти спілкування дітей з відповідачем вона не заперечує, але відповідач постійно веде себе агресивно у присутності дітей з того моменту, як вони розпочали процес з поділу спільного майна. Вона неодноразово давала дітей відповідачу, однак він їх не повертав вчасно, порушуючи графік відвідувань. Коли вона намагалась дітей забрати, відповідач на телефонні дзвінки не відповідав, а при зустрічі спричиняв їй фізичний біль, шляхом нанесення побоїв, у зв`язку з чим вона була вимушена забирати дітей із залученням працівників поліції. Відповідач тривалий час не сплачував добровільно аліменти, внаслідок чого до нього були застосовані заходи примусового виконання рішення щодо стягнення аліментів. На теперішній час заборгованість по аліментам він сплатив. Вона мешкає разом з дітьми в окремій квартирі, в якій створені умови для проживання дітей.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечували. Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що місцезнаходження дітей йому невідомо, дітей він не бачить, спілкуватись з ними йому не дають. Дітей він любить та хоче з ними спілкуватись.

Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі з урахуванням інтересів дитини, про що суду подав письмову заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований 29.12.2015 Шевченківським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 642 (а.с.17).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а..с11,12).

Згідно із судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 336/8189/20 (провадження № 2-н/336/78/2021) з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.12.2020 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.15).

Станом на 30.11.2021 ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам в сумі 8 771,08 грн., про що зазначено у розрахунку заборгованості від 20.12.2021 (а.с.84).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2021 у справі №336/8188/20 (провадження № 2/336/1446/2021) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 29.12.2015, актовий запис № 642 (а.с.13-14).

01.12.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Осколь» укладено договір про надання послуг у сфері дошкільної освіти щодо надання її сину ОСОБА_6 дошкільної освіти (а.с.81-83). За надання освітніх послуг ОСОБА_1 сплачено грошові кошти, про що свідчать квитанції від 03.12.2021, 04.01.2022 (а.с.86-87).

22.09.2021 ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до закладу дошкільної освіти (ясла сад) № 133 «Струмочок», у якій просила не відпускати її дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що її відносини з ним погіршились через судові процеси, батько дітей почав обманом забирати їх з постійного місця проживання, не повертає дітей, порушуючи графік відвідувань дитячого саду, розвиваючих занять, лікарів, діти постійно знаходяться у стресі. (а.с.18-20). У задоволенні заяви відмовлено (а.с.22).

08.02.2021 ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надано відповідь на заяву ОСОБА_1 щодо можливості звернення до суду з приводу відповідного питання, перевірку припинено (а.с.16).

Згідно з інформацією, наданою ЗДО (ясла сад) № 133 «Струмочок» 23.09.2021 № 01-23/90 мати ОСОБА_1 частіше приводить та забирає дітей. Вихованці добре одягнуті, доглянуті, відвідують центр розвитку, заняття логопеда. Батько ОСОБА_3 відгукується на допомогу в групах дітей, однак порушує правила відвідування закладу освіти: не повідомляє причину відсутності вихованців, довгий період не приходив в дошкільний заклад, не цікавився успіхом дітей (а.с.21).

За заявою ОСОБА_1 20.11.2021 підрозділом дізнання ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до ЄРДР за за ч.1 ст.125 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 19.11.2021 маловідомою їй особою по АДРЕСА_2 , про що свідчить Витяг з ЄРДР № 0001326 (а.с.78).

Згідно з висновком експерта № 2200п від 20.11.2021 у ОСОБА_1 наявні тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.79-80).

Висновком про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органом опіки і піклування, встановлено доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.122-123).

Як вказує ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтями 8, 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

При визначенні місця проживання дитини у разі окремого проживання батьків застосовується принцип забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дітей з матір`ю, а також створення останньою належних умов для проживання, виховання та забезпечення дітей, виходячи в першу чергу з інтересів дітей, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 353-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд.34.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.А. Савеленко

27.02.23