ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/218/23 Провадження № 2/636/821/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані її донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3 , але вони фактично з 2016 року за місцем реєстрації не проживають, особистих речей відповідачів в квартирі немає, і ці обставини підтверджуються відповідним актом. Реєстрація відповідачів у зазначеній квартирі створює для позивача як власника квартири перешкоди у вільному користуванні своїм майном, оскільки вона несе додаткові витрати зі сплати комунальних платежів, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Сторони в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про підтримання та визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно наданого договору купівлі-продажу від 08.06.2004, ОСОБА_1 належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).

У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 - донька позивача, та ОСОБА_3 онук позивача, однак фактично там не проживають з 2016 року, про що свідчить довідка, видана 27.01.2022 головою вуличного комітету за підписами сусідів (а.с. 6).

Відповідно до ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття.

На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають, житловою площею квартири не користуються, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання квартири не сплачують, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої їх реєстрації у квартирі позивача наразі немає, внаслідок чого відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування вищевказаною квартирою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Прилуки Чернігівської області, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя