Справа №242/4609/16-ц
Провадження №2/242/221/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарях Носаль А.В.,Сафроновіій К.В., Гандзюк К.С., за участю представників позивача Климкович Ю.Б., Здоренко В.Є., Юлдашевої К.В., ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.11.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №50006827, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 168 851,60 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 20480,00 доларів США, строком на 60 місяців, із змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2011 року. Крім того, відповідно до кредитного договору № 50006827 від 19.11.2012 року позивачем було надано ОСОБА_5 додатковий кредит у сумі 6 912,00 дол. США, що в українській гривні на дату укладання додаткової угоди становило 56 989,45 грн., цільове призначення додаткового кредиту: сплата страхових платежів за договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.6 умов кредитного договору, виконання зобов`язання відповідача за кредитним договором забезпечується заставою майна, а саме договором застави транспортного засобу № 50006827 від 23.11.2012 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2011 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 211 072,00 грн. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав ОСОБА_5 кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого має прострочену заборгованість у розмірі 351640,55 грн., заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 49118,08 грн., збитки у розмірі 8400,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 11872,03 грн. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, а саме просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №50006827 від 19.11.2012 року у розмірі 585 288 грн. 63 коп., яка складається з: основного боргу у розмірі 282 786 грн. 48 коп., заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 94 981 грн. 99 коп., збитки у розмірі 8400 грн. 00 коп., 3% річних за кредитом у розмірі 29 016 грн. 02 коп., 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 8 088 грн. 83 коп., інфляційних витрат за кредитом у розмірі 128 571 грн. 91 коп., інфляційних витрат за додатковим кредитом у розмірі 33 443 грн. 40 коп., та судові витрати у розмірі 14 779 грн. 33 коп., що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 8779,33 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн..

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17.11.2016 року позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року скасовано заочне рішення по зазначені справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2018 року судовий розгляд продовжено за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.08.2019 року витребувано у ТОВ «Порше Мобіліті» докази по справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.12.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача ТОВ «Порше Мобіліті» в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, в подальшому , належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав збільшені позовні вимоги та просив їх задовольнити, також просить розглянути справу без його участі. Крім того, позивачем надано пояснення щодо відзиву на позовну заяву, в яких зазначено, що починаючи з березня 2015 року відповідач припинила виконувати свої зобов`язання за договором в частині сплати щомісячних платежів в повернення кредиту, додаткового кредиту та сплати відсотків за їх користування. Відповідачем не сплачені щомісячні платежі в повернення Кредиту за 8 місяців, а саме з березня по жовтень 2015 року. Відповідно до п. 1.4.3 договору передбаченого, що у разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Позичальник не пізніше ніж за 3 робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення Кредиту звертається до компанії за рахунок, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту. Пунктом 9.4 Договору передбачено, що будь-які повідомлення та вимоги, передбачені загальними умовами кредитування, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони. Крім того, відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитування, наслідками несплати щомісячних платежів та порядком дострокового повернення кредиту, про що свідчить його особистий підпис у Договорі. Щодо направлення Вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50006827 від 05.10.2015 року за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 . У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивачем 05.10.2015 року було складено Вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50006827 від 05.10.2015 року та відповідно до п. 3.2.1, 3.2.5, 3.3 Загальних умов до кредитного договору, направлено за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 . Згідно з листом від 14.03.2016 року № 104(49) співробітником компанії ТОВ «Експрес Мото України» була здійснена спроба доставки Вимоги відповідачу за вказаною в накладній адресою, проте, здійснити доставку Вимоги не вдалося, оскільки за місцезнаходженням відповідача осіб для вручення не знайдено. ТОВ «Порше Мобіліті» надано первинні документи, у тому числі виписка з особових рахунків клієнта. Таким чином, заведена облікова виписка з рахунку боржника є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявну заборгованість боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 225/4626/15-ц, № 654/4006/14-ц від 14.04.2018 р. Враховуючи викладене, вважають, що зазначене є беззаперечним доказом, того, що відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, надали до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнали, зазначивши, що прострочення платежу за кредитним договором відбулася виключно з вини позивача. Відповідно до п. 1.3.1. Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних в графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банка, зазначеного у кредитному договорі. Крім того, відповідно до п. 1.3.2 Договору, у зв`язку з можливою зміною обмінного курсу, до якого прив`язаний наданий кредит, банк має право пред`являти Позичальнику вимогу про сплату кредиту за зміненим курсом, при цьому «Компанія повинна повідомити позичальника про сій намір щодо зміни обмінного курсу за 7 робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплачений позичальником». Відповідно до п. 1.4.3 кредитного договору «до 10 числа кожного місяця Компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту». Таким чином, відповідно до умов договору, обов`язок кожного чергового щомісячного платежу позичальником, був пов`язаний не лише з графіком щомісячних платежів обов`язком Компанії щомісячно в строк передбачений договором надсилати позичальнику відповідні рахунки. До лютого 2015 року відповідач отримувала за адресою: АДРЕСА_2 від банку рахунки та регулярно сплачувала їх. Однак, після лютого 2015 року відповідач жодного рахунку не отримувала, тому і була припинена виплата. Таким чином, в порушення цих договірних обов`язків, компанія жодним чином впродовж з лютого 2015 року по дату подання позову, не виконувала своїх обов`язків щодо виставлення рахунків на оплату чергових платежів. Це підтверджується тим, що до позовної заяви не надано жодного доказу щодо надсилання таких рахунків позичальнику, а також підтвердження фактичного отримання їх останнім. Крім того, те що компанія жодних рахунків позичальнику не відправляла підтверджується наданими до суду додатками до позову, а саме: вимогою, щодо до дострокового повернення кредиту від 05.10.2015 року, та копіями рахунків-фактур без будь-яких доказів їх надсилання відповідачу. З зазначених рахунків вбачається, що кожного місяця платежі компанією змінювалися. Таким чином, без наявності рахунків для сплати відповідач не володів даними, щодо точного об`єму належних до сплати сум, а тому не міг належним чином виконувати свої обов`язки, відповідно до умов кредитного договору. З наданої до суду в якості додатку до позовної заяви вимоги щодо дострокового повернення кредиту від 05.10.2015 року, жодним чином неможливо встановити чи дійсно ця вимога направлялася відповідачу, тобто є цілком незрозумілим, якщо вимога про достроково повернення кредиту дійсно направлялася компанією позичальнику, то де на підтвердження цього документ про прийняття відправлення ТОВ «Єкспрес Мото України» від ТОВ «Порше Мобіліті». В позові зазначено, що 14.03.2016 року співробітниками компанії ТОВ «Експрес Мото Україна» була здійснена спроба доставки Вимоги за вказаною адресою у накладній. Проте, здійснити доставку Вимоги не вдалося, оскільки за місцезнаходженням відповідача осіб для вручення не знайдено. Оскільки спроба доставки Вимоги була здійснена 25.02.2016 року, то датою припинення договору є 13.04.2016 року. Тому взагалі незрозуміло, коли саме була здійснена спроба доставки вищевказаної вимоги 14.03.2016 чи 25.02.2016 року, в зв`язку з чим встає питання щодо дати припинення договору 13.04.2016 року. В вимозі адреса отримувача вказана АДРЕСА_2 , однак до лютого 2015 року відповідачу надходили вимоги за адресою: АДРЕСА_2 , тому адреса позивачу була достовірно відомою. Таким чином, відповідач вважає, що з урахуванням викладеного, перебіг терміну повернення кредиту відповідно до п. 3.3 договору не розпочався, в зв`язку з чим вимога щодо примусового стягнення суми кредиту в судовому порядку задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплата боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. З кредитного договору та умов кредитування вбачається, що сума кожного наступного платежу нараховувалася позивачем у доларах США та визначалася у гривненому еквіваленті, тому підстав для застосування індексу інфляції до вказаної заборгованості не має. Крім того, незрозуміло, чому в позові позивач, одні і ті ж самі за правовою природою вимоги про стягнення витрат на правову допомогу «Юридична фірма Венер» та ТОВ « Юридична компанія Тріпл Сі» просить стягнути як витрати на правову допомогу, а інше , як збитки. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява та інші процесуальні документи подані особами за довіреністю, статус яких був визначений у довіреностях як представника, а не адвоката або іншого фахівця в галузі права. Данні про те, що вказані представники є адвокатами або фахівцями в галузі права суду надані не були. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Приймаючи до уваги доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.11.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №50006827.

Згідно кредитного договору №50006827 від 19.11.2012 року та додатку до нього відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 168851,60 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 20480,00 доларів США, строком на 60 місяців, із змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 .

Також, відповідно до кредитного договору №50006827 від 19.11.2012 року відповідачу надано додатковий кредит у сумі 6912,00 доларів США, що еквівалентно на дату укладання додаткової угоди становить 56989,45 грн..

В забезпечення виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору, між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5 23 листопада 2012 року було укладено договір застави транспортного засобу №50006827, предметом застави є автомобіль марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 .

Згідно виконавчому напису, 28.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 864, за яким стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмет застави автомобіль марки автомобіль марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2011, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що за договором застави транспортного засобу № 50006827, посвідченого 23.11.2012 року за р. № 833, забезпечуються вимоги заставодержателя за кредитним договором № 50006827 від 19.11.2012 року, за яким заставодержатель видав заставодавцю кредит в сумі 168 857 грн. 60 коп., що складає еквівалент 20 480,00 дол. США, та додатковий кредит в сумі 56 989,45 грн., еквівалент 6912,00 дол. США. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за невиплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 19.11.2012 року по 05.10.2015 року, сума поточної заборгованості станом на 05.10.2015 р. у розмірі 388 060,36 грн., що складається з: 96 695,19 грн. несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочені сума основного боргу); 10 190,92 грн. штрафні санкції за вимоги щодо сплати; 247 402,73 грн. сума кредиту до повернення; 33 771,52 грн. штраф в розмірі 20% від суми кредиту, а також відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51377655 від 09.06.2016 року заступником начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Антоновим О.М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 864 від 28.04.2016 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмет застави автомобіль марки автомобіль марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2011, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 ».

Згідно постанови про розшук майна боржника ВП № 51377655 від 02.07.2016 року, заступником начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Антоновим О.М., оголошено в розшук майна автомобіль марки автомобіль марки VW, модель Golf Plus VI, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2011, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 », що належить боржнику ОСОБА_5 .

Відповідно до вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50006827, ТОВ «Порше Мобіліті» 05.10.2015 р. склав вимогу ОСОБА_5 про дострокове повернення суми кредиту, що разом станом на поточну дату складає 313 387,27 грн. (а.с.38-39).

Згідно листа ТОВ «Експрес Мото Україна» вих. № 104(49) від 14.03.2016 року, співробітниками компанії ТОВ «Експрес Мото Україна» відповідно накладної № 6729-12212 була здійснена спроба доставки відправлення одержувачу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: вимога (повідомлення) № 50006827 від 05.10.2015 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором з підписом та печаткою; рахунки фактури № 00248127 від 06.03.15, № 00252808 від 03.04.2015, № 00254822 від 06.04.2015, № 00257405 від 17.04.2015, № 00258877 від 05.05.2015, № 00260609 від 06.05.2015, № 00263400 від 19.05.2015, № 00264734 від 03.06.2015, № 00266504 від 04.06.2015, № 00269290 від 17.06.2015, № 00271586 від 03.07.2015, № 00273787 від 03.07.2015, № 00274893 від 16.07.2015, № 00276997 від 03.08.2015, № 00279002 від 04.08.2015, № 00280135 від 17.08.2015, № 00282021 від 02.09.2015, № 00284170 від 08.09.2015, № 00285019 від 18.09.2015, № 00287073 від 05.10.2015, № 00288948 від 05.10.2015, № 00292501 від 02.11.2015, № 00297324 від 04.12.2015, № 00300402 від 06.01.2016 р. Доставити відправлення не вдалося, так як за місцезнаходженням одержувача осіб для вручення не знайдено.

Згідно паспорта серії НОМЕР_3 , виданого в серпні 1997 року Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 29.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 29.11.2014 року, після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Позивач приєднав до матеріалів справи зведену облікову виписку з рахунка клієнта ОСОБА_3 від 31.08.2016 року, на підставі якої проведено розрахунок заборгованості відповідача за період із 22.11.2012 року до 02.08.2016 року, де зазначено непогашену суму заборгованості по виставленим рахункам у розмірі 133 803 грн. 40 коп., з яких: нараховано 295 296,34 грн.; сплачено 161 492 грн. 94 грн. Заборгованість по сумі кредиту становить еквівалент 9 771,04 дол. США та підлягає сплаті в гривні відповідно до обмінного курсу валют, визначеного згідно з умовами кредитного договору, на дату сплати заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 50006827 від 19.11.2012 року, станом на 05.06.2019 року за період із 22.11.2012 року до 05.11.2017 року заборгованість щодо сплати прострочених несплачених платежів в повернення кредиту та додаткового кредиту у розмірі 171 267 грн. 31 коп., з яких: нараховано 347 701,38 грн.; сплачено 161 492 грн. 94 грн. Заборгованість по сумі кредиту становить еквівалент 9 771,04 дол. США, що відповідно до обмінного курсу валют станом на 05.10.2015 року становить 206 501, 16 грн.

Згідно з розрахунком кредитора, зробленим ним у збільшених позовних вимогах, борг ОСОБА_3 станом на 05 червня 2019 року становить 585 288 грн. 63 коп., яка складається з: сума заборгованості зі сплати кредиту та процентів за його користування у розмірі 282 786 грн. 48 коп.; заборгованість за несплаченими платежами за Додатковим кредитом у розмірі 94 981,99 грн.; збитки у розмірі 8400 грн. 00 коп.; 3% річних за кредитом у розмірі 29 016 грн. 02 коп.; 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 8 088 грн. 83 коп.; інфляційних витрат за кредитом у розмірі 128 571 грн. 91 коп.; інфляційних витрат за додатковим кредитом у розмірі 33 443 грн. 40 коп.

За статтями 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Суд звертає увагу на те, що 14 березня 2016 ТОВ «Порше Мобіліті» надіслало ОСОБА_5 вимогу (повідомлення) від 05 жовтня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором за № 50006827, якою ТОВ «Порше Мобіліті» вимагало від неї дострокового повернення суми кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка станом на поточну дату складала 313 387,27 грн., а саме: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 9 771,04 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 206 501,18 грн.; несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 96 695,19 грн.; штрафних санкції відповідно до статті 8.3 Договору - 10 190,92 грн.; 0,00 грн - витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до договору; 0,00 грн. штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту; 0,00 грн. - компенсація страхових платежів відповідно до статті 5.6 договору.

Така вимога була направлена позивачем боржнику 14.03.2016 року, однак відповідно до листа ТОВ «Експрес Мото Україна» вих. № 104(49) від 14.03.2016 року вручити ОСОБА_3 не вдалося.

Отже, з урахуванням зміни строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором позивач втратив право на нарахування процентів та штрафних санкцій з 15 квітня 2016 року.

Факт неотримання боржником вимоги про дострокове виконання зобов`язання не впливає на обчислення нового строку виконання основного зобов`язання, оскільки саме по собі направлення вимоги, в якій вказано порядок і строк виконання зобов`язання свідчить про те, що банк реалізував своє право вимоги на дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів і пені, та в односторонньому порядку змінив умови договору. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 755/22611/14-ц (провадження № 61-10697св20) та у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 310/9979/15 (провадження № 61-11782св20).

Таким чином, кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, надіславши 14 березня 2016 року боржнику вимогу про дострокове погашення заборгованості.

Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач ОСОБА_3 отримала кредит, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором.

Суд звертає увагу, що з вимоги про дострокове стягнення заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача складається з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 9 771,04 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями дорівнює 206 501,18 грн.; несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) 96 695,19 грн.

Тобто разом сума невиплаченого кредиту і несплачених чергових платежів становить 303 196,37 грн.

У той же час у позовній заяві ТОВ «Порше Мобіліті» просить стягнути заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 585 288 грн. 63 коп., тобто у розмірі більшому ніж заявлено у вимозі про дострокове повернення кредитної заборгованості.

Оскільки після пред`явлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, тому нараховувати інші платежі ніж вказані у вимозі товариство втратило право (крім 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України).

Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором та має прострочену заборгованість у розмірі на загальну суму 282 786,48 грн. та заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 94 981,99 грн..12

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.3 загальних умов кредитування (додатку до кредитного договору) позичальник зобов`язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

Суд не погоджується із розрахунком позивача щодо розміру 3 % річних від суми простроченого кредиту з огляду на те, що періодами розрахунку були: з 16 березня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 10 853,25 грн.; з 16 квітня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 10 202,06 грн.; з 16 травня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 9 154,07 грн.; з 16 червня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 9 126,71 грн.; з 16 липня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 9 127,58 грн.; з 16 серпня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 9 158,84 грн.; з 16 вересня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 9 487,91 грн.; з 16 жовтня 2015 року по 05 червня 2019 року з суми 9 174,90 грн.; з 15 березня 2016 року по 05 червня 2019 року з суми 206 501,16 грн., однак їх нарахування може бути здійснене по 15 квітня 2016 року.

Таким чином розмір 3 % річних від простроченої заборгованості за основним кредитом становить 2 376, 59 грн:

з 16 березня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 10 853,25 грн. - 353,89;

з 16 квітня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 10 202,06 грн. 306,66;

з 16 травня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 9 154,07 грн. 252,59 ;

з 16 червня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 9 126,71 грн. 228,58;

з 16 липня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 9 127,58 грн. 206,10;

з 16 серпня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 9 158,84 грн. 183,46;

з 16 вересня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 9 487,91 грн. 165,88;

з 16 жовтня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 9 174,90 грн. -137,79;

з 15 березня 2016 року по 15 квітня 2016 року з суми 206 501,16 грн. 541,64 грн.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних за основним кредитом у розмірі 2 376,59 грн, виходячи з періоду розрахунку, зазначеного ТОВ «Порше Мобіліті» у заяві про збільшення розміру позовних вимог (т. 2 а.с. 22).

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення 3% річних за додатковим кредитом, суд не погоджується з наданим розрахунком позивача, оскільки їх періоди нараховані після 15 квітня 2016 року.

Таким чином розмір 3 % річних від простроченої заборгованості за додатковим кредитом становить 593,93 грн:

з 16 березня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2903,75 грн. 94,68 грн.;

з 16 квітня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2729,52 грн. 82,05 грн.;

з 16 травня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2449,14 грн. 67,58 грн.;

з 16 червня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2441,82 грн. 61,16 грн.;

з 16 липня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2442,05 грн. 55,14 грн.;

з 16 серпня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2450,42 грн. 49,08 грн.;

з 16 вересня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2538,46 грн. 44,38 грн.;

з 16 жовтня 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2454,71 грн. 36,87 грн.;

з 16 листопада 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2672,61 грн. 33,32 грн.;

з 16 грудень 2015 року по 15 квітня 2016 року з суми 2677,26 грн. 26,78 грн.;

з 16 січня 2016 року по 15 квітня 2016 року з суми 2764,37 грн. 20,62 грн.;

з 16 лютий 2016 року по 15 квітня 2016 року з суми 2957,76 грн. 14,55 грн.;

з 16 березень 2016 року по 15 квітня 2016 року з суми 3039,06 грн. 7,72 грн.

Тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних за додатковим кредитом, а саме у розмірі 593,93 грн, виходячи з періоду розрахунку, зазначеного ТОВ «Порше Мобіліті» у заяві про збільшення розміру позовних вимог (т. 2 а.с. 23).

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів за невиконання зобов`язань, суд враховує наступне.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частина друга статті 625 ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку не застосовується.

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частини перша та друга статті 533 ЦК України).

Порушенням зобов`язання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року N 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта , в тому числі грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, індексації не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Позивачем при зверненні з вимогою про дострокове погашення заборгованості визначено її розмір з урахуванням курсу гривні до долара станом на поточну дату.

З огляду на те, що умовами договору укладеного між ТОВ «Порте Мобіліті» та ОСОБА_3 з урахуванням додаткової угоди, є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, то передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19); постанові Великої Палати Верховного суду від 07 липня 2020 р. у справі № 296/10217/15-ц, у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 р. у справі № 761/1617/15-ц, у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 р. у справі № 638/10417/15-ц, від 26 червня 2019 р. у справі № 756/6767/17,від 23 вересня 2019 р. у справі № 638/4106/16-ц,від 23 жовтня 2019 р. у справі № 369/661/15-ц,від 25 листопада 2019 р. у справі № 130/1058/16,від 04 грудня 2019 р. у справі № 426/1201/16,від 19 лютого 2020 р. у справі № 205/6431/16-ц,від 20 травня 2020 р. у справі № 643/15625/17,від 03 березня 2021 р. у справі № 130/2604/18,від 09 червня 2021 р. у справі № 361/4822/18, від 21 липня 2021 р. у справі № 310/9979/15, від 22 вересня 2021 р. у справі № 198/527/18-ц.

При вирішенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 8400,00 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 8.5 Загальних умов кредитування визначено, що збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктами першим та другим статті 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення особою свого порушеного права.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач ТОВ «Порше Мобіліті» зазначив, що у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем, вони були змушені скористатися своїм правом відповідно до договору і чинного законодавства звернулись до ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» з метою стягнення заборгованості за договором та супроводженням процесу стягнення.

Виходячи з аналізу ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку, що віднесення позивачем вищевказаних витрат до збитків не грунтується на вимогах закону, вони пов`язані із зверненням до спеціалізованих організацій з метою стягнення заборгованості за договором та супроводженням процесу стягнення у розмірі 8400,00 грн., тому не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, і не можуть стягуватися як збитки.

Крім того, позивачем не доведено, що вказані витрати були необхідними для відновлення свого порушеного права та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням умов кредитного договору.

Що стосується позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини другої статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ч.4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення права надано Конституційним Судом України в рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000; від 30.09.2009 №23-рп/2009; від 11.07.2013 №6-рп/2013.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних з наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція Верховного Суду, викладена у справі № 826/1216/16).

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано до суду: договір про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, укладеного між ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» та ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно п. 2.1 за надання послуг замовник сплачує винагороду, сума якої визначається у відповідній додатковій угоді, що підписується сторонами; додаткова угода № 8 до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010, укладеного між ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» та ТОВ «Юридична фірма Вернер» та ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно п. 1 сторони домовились, що усі права та обов`язки виконавця за договором про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 та за усіма змінами і додатковими угодами до нього з дня підписання цієї Додаткової угоди № 8 переходять від попереднього виконавця до нового виконавця; додаткова угода № 224 від 10.08.2015 року до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, укладеної між ТОВ «Юридична фірма Вернер» та ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно п. 2.1.2 винагорода за надання послуг 2 категорії становить: п.п. 2.1.1.1 стадія розгляду справи у суді першої інстанції сторони домовились, що на стадії розгляду справи у суді першої інстанції загальна вартість послуг виконавця становить 5000,00 грн. Винагорода виконавця, відповідно до даного пункту Угоди, підлягає оплаті на поточний рахунок виконавця протягом чотирьох робочих днів з дати отримання рахунку замовником; заявка на надання юридичних послуг № 653 відповідно до Додаткової угоди № 224 від 10.08.2015 року, до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, ТОВ «Порше Мобіліті» замовив у ТОВ «Юридична фірма Вернер» 26.08.2016 року послуги 2 категорії по ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за збитків, кредитний договір № 50006827 від 19.11.2012 року; рахунок-фактура № 1123 від 01.09.2016 року ТОВ «Юридична фірма Вернер» надало ТОВ «Порше Мобіліті» юридичні послуги до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року та додаткової угоди № 224 від 10.08.2015 року (по справі за позовом до ОСОБА_5 ) у розмірі 5000 грн. 00 коп.; акт № 1125 від 01.09.2016 року до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року ТОВ «Юридична фірма Вернер» надало ТОВ «Порше Мобіліті» надано юридично-консультаційні послуги по справі ОСОБА_5 за кредитним договором № 50006827 від 19.11.2012 року вартість послуг складає 5000 грн. 00 коп.

Разом з тим, позивачем не надано підтвердження про сплату зазначеної суми адвокату, оскільки відповідно до Додаткової угоди № 224 від 10.08.2015 року сторони домовились, що оплата за послуги підлягає протягом чотирьох робочих днів з дати отримання рахунку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки позичальник ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №50006827 від 19.11.2012 року, тому на користь позивача ТОВ «Порше Мобіліті» необхідно стягнути заборгованість у розмірі 380 738 грн. 99 коп., яка складається з: основного боргу у розмірі 282 786 грн. 48 коп., заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 94 981 грн. 99 коп., 3% річних за кредитом у розмірі 2 376 грн. 59 коп., 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 593 грн. 93 коп.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому з відповідача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5710 грн. 95 коп.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 612, 616, 629, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 141, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження за адресою: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, 1В, офіс «В», ідентифікаційний код 36422974) до ОСОБА_3 (місце реєстрації за адоесою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження за адресою: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, 1В, офіс «В», ідентифікаційний код 36422974) заборгованість за кредитним договором №50006827 від 19.11.2012 року у розмірі 380 738 (триста вісімдесят тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 99 коп., яка складається: 282 786 (двісті вісімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. основна сума боргу за кредитом; 94 981 (дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 99 коп. заборгованість за додатковим кредитом; 2 376 (дві тисячі триста сімдесят шість) грн. 59 коп. - 3% річних за кредитом; 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 93 коп. - 3% річних за додатковим кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження за адресою: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, 1В, офіс «В», ідентифікаційний код 36422974) судовий збір у розмірі 5710 (п`ять тисяч сімсот десять) грн. 95 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя