ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2225/23 Справа № 212/2315/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони

заявник- Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

боржник- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2022 року, винесену суддею Ваврушак Н.М. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 30 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ

08.11.2022 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16 травня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі №212/2315/16-ц (№ провадження 22-ц/774/512/К/17) за позовом AT КБ «ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №KRT0G100150896 від 01.08.2007 року у розмірі 54233,28 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 940207,10 грн., та складається із заборгованості за відсотками за період з 06.07.2011 року по 07.04.2016 року у розмірі 13888,74 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 360412,80 грн., заборгованості за пенею за період з 06.07.5011 року по 07.04.2016 року у розмірі 40344,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 579794,30 грн. та судовий збір у розмірі 44263,65 грн.

Виконавчий документ не було отримано в суді та не подано для виконання до ДВС з причини неналежного виконання працівником банку своїх обов`язків.

Згідно відповіді Покровського ВДВС м.Кривого Рогу, виконавчий документ №212/2315/16-ц (№ провадження 22-ц/774/512/К/17) до відділу на виконання не надходив.

19.08.2022 співробітником АТ КБ «ПриватБанк» було отримано виконавчий документ строк пред`явлення якого вже сплинув.

Враховуюче, що ні судове рішення у вказаній справі, ні виконавчий документ направлені Позивачу своєчасно не були, а також враховуючи, що виконавчий лист було отримано вже із пропущеним строком пред`явлення через те, що співробітник, який відповідав за отримання та пред`явлення цього виконавчого документу до виконання був звільнений у період строку на пред`явлення вищевказаного документу, то банк вимушений звернутись до суду за поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

АТ КБ «Приватбанк», будучи незгодним з ухвалою суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву стягувача від 08 листопада 2022 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.

При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції під час вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не врахував того факту, що виконавчий лист судом на адресу стягувача, як це передбачено пунктом 29.34 Інструкції №173 не надсилався та відповідно не отримувався, тому вважає, що не направлення судом виконавчого листа разом із супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням є поважною причиною, тому строк може бути поновлений судом. Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про внесення судом до Єдиного державного реєстру виконавчих документів виконавчого листа по даній справі, що є порушенням п.п.4 розділу ХІХ Інструкції №814, яка набрала чинності з 01 січня 2020 року.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала, визначена у п.10 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2017 по цивільній справі №212/2315/16, (№ провадження 22-ц/774/512/К/17) позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRT0G100150896 від 01.08.2007 року у розмірі 54233,28 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 940207,10 грн., та складається із заборгованості за відсотками за період з 06.07.2011 року по 07.04.2016 року у розмірі 13888,74 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 360412,80 грн., заборгованості за пенею за період з 06.07.5011 року по 07.04.2016 року у розмірі 40344,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 579794,30 грн. та судовий збір у розмірі 44263,65 грн.

Рішення суду набрало законної сили з моменту проголошення, тобто з 16.05.2017, рішення в касаційному порядку не оскаржувалось.

Рішення суду першої інстанції переглядалося в апеляційному порядку за апеляційною скаргою позивача у справі представника ПАТ КБ «ПриватБанку». Сторони повідомлялися про час та місце розгляду справи та копія рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2012 року направлялася сторонам по справі.

Виконавчий лист позивач не отримував у суді.

Суд першої інстанції, відмовляючи у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання виходив з того, що заявником не було доведено жодних поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а сам по собі факт неналежного виконання обов`язків працівника Банку та невиконання рішення суду не може бути поважною підставою для поновлення пропущеного строку.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами скаржника викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено ст.433 ЦПК України.

Згідно з частиною першою цієї статті, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення цієї статті узгоджуються з положеннями ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суди мають перевіряти, чи не переривався строк давності пред`явлення його до виконання.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Матеріали справи містять довідку підписану заступником керівника Департаменту зі стягнення проблемної заборгованості в регіоні ГО Ігорем Іванчевим, якою встановлено, що виконавчі документи по справі №212/2315/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором отримані не були у зв`язку зі звільненням відповідального співробітника за яким було «залоговано» даний актив» та несвоєчасною передачею останнім всіх документів в архів Банку (а.с.113).

Відповідно до пункту 23.32 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах. Апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 17 грудня 2013 року №173, яка була чинна на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (16.05.2017) та була чинною до 01 січня 2020 року було визначено, що виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення. Виконавчий лист за результатами судового розгляду, у тому числі у порядку апеляційного або касаційного провадження, видається судом першої інстанції.

Відповідно до положень п.29.34 Інструкції виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом (Додаток 23).

У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що вперше із заявою про видачу виконавчих листів до суду першої інстанції звернувся представник АТ КБ «Приватбанк» Денис Бражник 15 серпня 2022 року та отримав виконавчий лист 19 серпня 2022 (а.с.105, 111).

У виконавчому листі зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 16.05.2020 ( а.с.111).

Отже, заявник, вперше звернувся до суду за видачею виконавчого документу про стягнення кредитного боргу з боржника ОСОБА_1 , коли строк пред`явлення до виконання виконавчого листа сплинув за два роки (у травні 2020 року) до дня звернення із заявою про видачу виконавчого документа.

Інших заяв стягувача про видачу виконавчих листів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції матеріали справи не містять, тому, оскільки у суду першої інстанції була відсутня заява стягувача АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції не виписував виконавчі листи у даній справі та відповідно не надсилав стягувачу рекомендованим поштовим відправленням, тобто суд першої інстанції діяв згідно Інструкції №173 і порушень з боку суду не було.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Отже, з наведених вище підстав, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки поважності причин пропуску строку заявником належними та допустимими доказами не доведено, ане подача своєчасно заяви стягувачем про видачу виконавчого документа через звільнення відповідального співробітника Банку не може бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до ухвалення незаконного судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: