Справа № 461/643/23
Провадження № 4-с/461/9/23
УХВАЛА

Іменем України

20.02.2023 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Гель І.В.,

за участю:

представника заявника Романюк М.В. (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Лілії Сергіївни

в с т а н о в и в :

Романюк М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду з скаргою, в якій просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Лілії Сергіївни щодо арешту коштів боржника та накладення арешту на рахунки № НОМЕР_1 (рахунок використовується для зарахування соціальних виплат); № НОМЕР_2 (рахунок використовується для зарахування пенсійних виплат); № НОМЕР_3 (рахунок використовується для зарахування заробітної плати), а також просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 29.11.2022 про арешт коштів боржника, виконавче провадження №63515077 за виконавчим листом №461/1472/20 від 10.09.2020, виданого Галицьким районним судом м. Львова, боржник: ОСОБА_2 , стягувач Акціонерне товариство «Ідея Банк» в частині накладення арешту на рахунки № НОМЕР_1 (рахунок використовується для зарахування соціальних виплат) № НОМЕР_2 (рахунок використовується для зарахування пенсійних виплат); № НОМЕР_3 (рахунок використовується для зарахування заробітної плати).

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликається на те, що державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Лілією Сергіївну відкрито виконавче провадження №63515077 від 06.11.2020 за виконавчим листом №461/1472/20, який виданий Галицьким районним судом м. Львова, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерне товариство «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 132017,38 грн. Заявник стверджує, що постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 29.11.2022 є необґрунтованою, протиправною, винесеною з порушенням вимог законодавства, оскільки арешт накладено на рахунок, який призначений для виплати заробітної плати та пенсії, що унеможливлює своєчасне отримання таких коштів, які є джерелом існування заявника та її дитини. Просить скаргу задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 01.02.2023 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

03.02.2023 на адресу Галицького районного суду м.Львова надійшов відзив на скаргу начальника Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гресь Н., у яких остання зазначила, що підстав для зняття арешту з рахунків боржника немає, адже згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється арешт на рахунки, що мають спеціальний режим використання, однак станом на 03.02.2023 до відділу ДВС повідомлення щодо спеціального режиму таких рахунків не надходило. Просить відмовити у задоволенні скарги та проводити розгляд справи без її участі.

07.02.2023 на адресу Галицького районного суду м.Львова надійшли заперечення представника АТ «Ідея Банк» Пилата Т.І. в яких останній зазначив, що дії державного виконавця з накладення арешту на поточні рахунки боржника є підставними та відповідають вимогам закону. Окрім того, представник зазначив, що скаржником не доведено, що рахунок на який накладено арешт відноситься до рахунку зі спеціальним режимом, а також не доведено, на даний рахунок не можуть надходити інші доходи. Просить відмовити у задоволенні скарги.

08.02.2023 представник заявника подала письмові пояснення до скарги, у яких просила скаргу задоволити. Окрім того, ОСОБА_1 просила долучити до матеріалів справи довідки про доходи від 06 лютого 2023 року, довідку про зарахування заробітної плати від 06.02.2023 №05 , пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_4 від 11.01.2023 та довідка про доходи №6244 2626 5450 1244 від 05.01.2023.

ОСОБА_1 в судовому засіданні (в режимі відеоконференцзв`язку) скаргу підтримала, просила таку задоволити.

Представник Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також представник АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явилися, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши письмові докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Л.С. відкрито виконавче провадження №63515077 з виконання виконавчого листа №461/1472/20, виданого 10 вересня 2020 року Галицьким районний судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» коштів у розмірі 132017,38 грн. /а.с.8-9/.

У межах виконавчого провадження № 63515077 державним виконавцем 29.11.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника, яким накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом /а.с.18-19/.

Як вбачається з відповіді державного виконавця Сіленко Л.С. від 20.01.2023, банком накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), а саме: № НОМЕР_1 (рахунок використовується для зарахування соціальних виплат); № НОМЕР_2 (рахунок використовується для зарахування пенсійних виплат); № НОМЕР_3 (рахунок використовується для зарахування заробітної плати).

ОСОБА_2 працює у Філії тролейбусного ремонтно- експлуатаційного депо №1 на посаді водія тролейбуса та отримує заробітну плату що зараховується на рахунок НОМЕР_3 , що підтверджується копією довідки про доходи №05 від 06 лютого 2023 року /а.с.89-90/.

ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Голосіївський район) та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 та довідкою про доходи №6244 2626 5450 1244 від 05.01.2023 /а.с.91-92/.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено невичерпний перелік коштів, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту. Зокрема, вказано, про недопустимість накладення арешту та/або звернення стягнення на кошти боржника, що знаходяться на рахунках, накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Перелік коштів (виплат), на які не може бути звернуто стягнення, наведений і в статті 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 викладений висновок, що «стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Ощадбанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунків та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення».

Відтак, постанова державного виконавця банківською установою виконана, у зв`язку з чим було накладено арешт на рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_2 .

Разом з тим, АТ «Ощадбанк» не зверталося до державного виконавця з повідомленнями про спеціальний режим використання рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , як і не повідомляло про не можливість накладення арешту й звернення стягнення на розміщені кошти на відповідних рахунках.

Таким чином, з огляду на те, що рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_2 , на які накладено арешт, не є рахунками із спеціальним режимом використання, суд дійшов висновку про не доведеність заявником вимог щодо неправомірності дій державного виконавця, відтак такі не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 06.11.2020 року у справі №461/1472/20 діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подана скарга на дії державного виконавця є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.13, 260, 261, 353, 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Лілії Сергіївни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 23.02.2023.

Суддя Зубачик Н.Б.