справа №754/776/20
головуючий у суді І інстанції Зотько Т.А.
провадження № 22-ц/824/3532/2023
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

7 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 2 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх дітей, що мешкають разом з матір`ю: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва, 3-особи: ОСОБА_5 , Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради про стягнення моральної шкоди, спричиненої наданням особі медичної допомоги неналежної якості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивачка ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх дітей, що мешкають разом з матір`ю: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва, 3-особи: ОСОБА_5 , Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради про стягнення моральної шкоди, спричиненої наданням особі медичної допомоги неналежної якості.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони з покійним чоловіком мають трьох спільних неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_7 (2006 р.н.), ОСОБА_8 (2008 р.н.) та доньку ОСОБА_9 (2014 р.н.), які постійно мешкають разом з позивачкою. ОСОБА_6 два останні роки свого життя боровся з онкозахворюванням. Тривале лікування, операції та 28 сеансів хіміотерапії не принесли позитивного результату. В листопаді 2018 року стало очевидним, що лікування продовжувати неможливо, оскільки позитивного ефекту воно не приносило, а тому ОСОБА_6 зажадав останні дні провести вдома в колі сім`ї і потребував паліативної допомоги лікарів, оскільки дуже страждав від хронічного больового синдрому. Протягом останніх місяців, а саме в період листопада 2018 року - січня 2019 року чоловік позивачки отримував паліативну допомогу у сімейного лікаря ОСОБА_5 , яка працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва. При зверненні до неї, вона виписала чоловікові ОСОБА_6 опіоїдний анальгетик - морфін сульфат, тричі на день, разова доза, визначена лікарем, становила 1 таблетку. При цьому у ОСОБА_6 був зріст - 2 м 14 см та вага - 120 кг. Проте біль був настільки сильним, що зазначена доза взагалі не знеболювала його. Він страждав від страшної болі, кричав від мук, проте сімейний лікар відмовилася збільшити дозування. Тоді позивачка самостійно збільшила дозу і надавала чоловікові ОСОБА_6 більшу кількість таблеток морфіну, щоб якось полегшити його стан. В результаті виписаних ліків не вистачало на період, визначений лікарем, і вона була змушена звертатися до лікаря за знеболюючим раніше. Проте лікар, як стверджує позивачка, відмовлялася виписувати новий рецепт, вона скандалила та принижувала позивачку. Лише після посилання позивачки на постанову Кабміну про порядок призначення знеболюючого таким хворим, як її чоловік, лікарка відкорегувала кількість призначених ліків до 2 таблеток тричі на добу, чого також було недостатньо, оскільки максимальна тривалість дії морфіну складає 4 години, тобто чоловік мав приймати ліки 8 разів на добу. Зазначене вище характеризує ОСОБА_5 , як непрофесійного лікаря, яка надавала медичну допомогу ОСОБА_6 неналежної якості. Крім того, сімейний лікар жодного разу не повідомила позивачку про те, що її чоловік ОСОБА_6 має право на безкоштовні знеболюючі, не роз`яснила порядок їх отримання, внаслідок чого вона, маючи на утримання трьох неповнолітніх дітей, кожного разу витрачала надмірні кошти, але сімейний лікар просто не надала інформацію про існуючий порядок безкоштовного знеболення онкохворих. Позивачка вважала, що сімейний лікар ОСОБА_5 неякісно надавала паліативну допомогу її чоловіку ОСОБА_6 , що спричинило матеріальну та моральну шкоду, яку має відшкодувати її роботодавець - Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району м. Києва.

З урахуванням позовної заяви в оновленій редакції, позивачка просила суд встановити, що сімейний лікар ОСОБА_5 , яка працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва, надавала ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , паліативну допомогу неналежної якості. Також просила стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в сумі 25 778 грн та стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 спричинену їм моральну шкоду в розмірі по 10 000 000 грн кожному.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 2 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх дітей, що мешкають разом з матір`ю: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва, 3-особи: ОСОБА_5 , Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради про стягнення моральної шкоди, спричиненої наданням особі медичної допомоги неналежної якості, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюк О.Г. звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, звертає увагу на те, що в матеріалах цивільної справи містяться дві копії Протоколу засідання клініко-експертної оцінки від 23 травня 2019 року, які містять взаємовиключну інформацію. Стороною позивача долучено копію протоколу із зазначеним висновком, згідно із яким: «Медична допомога гр. ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва надана з порушенням ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.04.2012 № 311 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі», в частині оцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та порушення в титруванні дози опіоїдних знеболювальних препаратів. Медична документація Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги ведеться у відповідності до вимог законодавства України.» При цьому в судовому засіданні для дослідження представником позивача надавалася завірена копія наданого протоколу з печатками і підписами посадових осіб зазначених органів.

Стороною відповідача було надано свою копію цього ж Протоколу засідання клініко-експертної оцінки від 23 травня 2019 року, відповідно до якого зазначено інший висновок, а саме, що медична допомога гр. ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва надана у відповідності до ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі» затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.04.2012 № 311 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі», що не вплинуло на достатній обсяг надання медичної допомоги на первинному рівні. Медична документація Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги ведеться у відповідності до вимог законодавства України. Проте сторона відповідача не надала завірену належним чином копію для огляду цього документу. Однак, суд дійшов висновку, що належним та допустимим доказом є саме наданий Висновок за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва від 23.05.2019 року. Але цей Висновок, на переконання сторони позивача, взагалі немає жодної сили, оскільки був оскаржений до КЕК МОЗ.

Вказує, що відповідно до експертної оцінки експерта МОЗ А.В.Царенко, медична допомога ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр ПМСД № 2» Деснянського району м. Києва була надана з порушенням Уніфікованого Клінічного протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі, затвердженого наказом МОЗ України від 25.04.2012 № 311 в частині оцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та порушення дози опіоїдних анальгетиків.

Також до матеріалів справи надано висновки КЕК ДОЗ (із двома різними копіями протоколу до цього висновку) та КЕК МОЗ, які містять протилежні висновки.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки експертному висновку від 22 травня 2019 року, наданому за зверненням представника позивачки до Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради, завідувачем відділенням паліативної медицини Київського міського клінічного онкологічного центру - експертом Калачовим О.В., яким було встановлено ряд порушень, що були допущені КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва, в особі лікаря ОСОБА_5 Відповідно до зазначеного висновку, в п. 9 зазначено, що помилкою на рівні амбулаторної допомоги є неадекватна терапія. У висновках експерт зазначив, що були порушення в оцінці інтенсивності Хронічного больового синдрому (Уніфікований Клінічний протокол паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі Наказ МОЗ України №311 від 25 квітня 2021 року), а саме: не застосовувався весь комплекс діагностичних критеріїв оцінки Хронічного больового синдрому - оцінка інтенсивності ХБС; оцінка реакції організму на терапію ХБС; показники фізичного стану пацієнта; оцінка якості життя пацієнта; не постійно здійснювався контроль ефективності знеболення - немає записів про контроль ефективності знеболення перші 24 години.

Вважає, що суду першої інстанції була надана сукупність доказів на підтвердження того, що сімейний лікар ОСОБА_11 допустила порушення в частині оцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та порушення в титруванні дози опіоїдних знеболювальних препаратів.

Сторона відповідача проти доводів апеляційної скарги про взяття до уваги саме Висновку КЕК ДОЗ заперечує, оскільки жодним нормативним документом не визначено, що висновок КЕК МОЗ України має перевагу або скасовує висновок КЕК Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Також висновки КЕК МОЗ України не містять застережень, що висновок КЕК Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі КЕК ДОЗ) змінено або скасовано. Отже обидва висновки є рівнозначними і дійсними, що не встановлює протиправності дій з боку лікаря, а лише свідчить про дискусійність поставлених перед комісіями питань.

Вказує, що обґрунтування позиції суду, зокрема, постановою Верховного Суду від 7 червня 2021 року у справі № 607/18862/18, є належним та допустимим, оскільки постановою досліджено законодавство, яке регулює статус висновків клініко-експертних комісій, що має важливе значення для справи.

Вважає, що позивачка не лише не довела належними та достатніми доказами факт заподіяння їй моральної шкоди, неправомірність дій лікаря, а й причинний зв`язок між процесом надання паліативної допомоги чоловіка сімейним лікарем та начебто заподіяння особисто їй та малолітнім дітям шкоди, зокрема моральної, а отже і підстави для задоволення позову у суду першої інстанції були відсутні.

Судом касаційної інстанції неодноразово було указано, що саме на сторони спору покладено обов`язок своєчасно подати всі наявні докази у підтвердження вимог позову чи заперечень проти позову, або звернутись до суду з клопотанням про сприяння у здобутті доказів (як то витребування доказів від певних осіб, установ, організацій, чи призначення судом експертиз, тощо), а обов`язком суду є роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу про їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків (див ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Ураховуючи наведене колегією апеляційної інстанції ще раз було роз`яснено предмет та обсяг доказування у цій справі та звернуто увагу, що на підтвердження позову в частині надання неякісної паліативної допомоги позивачкою надано КЕК МОЗ, КЕК ДОЗ та висновки експертів, які не сформовані, як самостійні експертні висновки. При цьому КЕК МОЗ та КЕК ДОЗ містять протилежні висновки.

1 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Семенюк О.Г. подала до суду клопотання про проведення судово-медичної експертизи.

На вирішення указаної експертизи просила поставити питання:

1. Чи відповідали дії сімейного лікаря ОСОБА_5 . Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва стандартам та протоколам надання медичної допомоги (в тому числі ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі)?

В обґрунтування клопотання вказала, що для встановлення об`єктивних обставин у справі виникла потреба у застосуванні спеціальних знань, встановлення обставин надання медичної (паліативної) допомоги ОСОБА_6 , а саме - чи була надана медична допомога належної якості чи ні. Для цього потрібно розуміти чи відповідали дії сімейного лікаря стандартам та протоколам надання медичної допомоги (в тому числі ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі) в частині оцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та дотримання титрування дози знеболювальних препаратів.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, 7 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Семенюк О.Г. просила задовольнити клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва - адвокат Світлицький А.В. заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи задовольнити.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебувають у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до частин 1, 3, 5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

При цьому, апеляційний суд вважає, за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для призначення експертизи колегія апеляційного суду дійшла висновку що здобуття відповідного доказу має виключне значення для розгляду цієї справи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; стороною надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, які містять протилежні суперечливі висновки.

Так, судом встановлено, що в матеріалах справи міститься висновок клініко експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва, наданий клініко експертною комісією Департаменту охорони здоров`я (КЕК ДОЗ), згідно з яким відповідна медична допомога надана у відповідності до Уніфікованого Клінічного протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі» затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.04.2012 № 311 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі», що не вплинуло на достатній обсяг надання медичної допомоги на первинному рівні. До висновку КЕК ДОЗ також були надані дві копії Протоколу засідання клініко-експертної оцінки від 23 травня 2019 року, які містять взаємовиключну інформацію. Стороною позивача долучено копію протоколу з печатками і підписами посадових осіб зазначених органів з висновком: «Медична допомога гр. ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва надана з порушенням, в частині оцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та порушення в титруванні дози опіоїдних знеболювальних препаратів. Медична документація Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги ведеться у відповідності до вимог законодавства України.».

Стороною відповідача було надано власну копію Протоколу засідання клініко-експертної оцінки від 23 травня 2019 року, відповідно до якого зазначено протилежний висновок, що медична допомога гр. ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва надана у відповідності до Уніфікованого Клінічного протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі» затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.04.2012 № 311 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі», що не вплинуло на достатній обсяг надання медичної допомоги на первинному рівні. Медична документація Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги ведеться у відповідності до вимог законодавства України.

Оскільки сторона позивача не погодилась із остаточним висновком КЕК ДОЗ та із суперечливими копіями протоколів до цього висновку, було використано право на звернення для отримання висновку КЕК МОЗ.

За наслідками такого звернення стороною позивача був наданий висновок від 15 квітня 2021 року за результатами клініко - експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_6 в умовах КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва зроблений КЕК МОЗ, згідно із яким надання відповідної медичної допомоги було визнано таким, що не відповідає стандартам та протоколам надання медичної допомоги в частині недооцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та порушення титрування дози опіоїдних знеболювальних препаратів.

Згодом до висновку КЕК МОЗ від 15 квітня 2021 року на засіданні клініко-експертної комісії МОЗ України, що відбулось 27 липня 2021 року були внесені уточнення про те, що виявлені порушення мали місце саме у перші дні лікування, а в подальшому з 29 листопада 2018 року була призначена адекватна доза Morpfini Sulfati.

Колегією суддів також враховано порядок регулювання контролю якості медичної допомоги чинним законодавством.

Наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752 затверджено Порядок контролю якості медичної допомоги (Порядок № 752), який згідно його пункту 1, було розроблено з метою впровадження та організації роботи щодо управління якістю медичної допомоги.

Клініко-експертна оцінка якості та обсягів медичної допомоги здійснюється шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації медичними радами закладів охорони здоров`я, клініко-експертними комісіями Міністерства охорони здоров`я України та/або управлінь охорони здоров`я протягом 30 днів з дня надходження відповідного звернення або з ініціативи Міністерства охорони здоров`я України, про що складається висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, наведеною в додатку до цього Порядку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування» від 05 лютого 2016 року № 69 (далі - Наказ № 69) було затверджено Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я України (далі - Положення про КЕК МОЗ) та Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - Положення про КЕК відповідного органу охорони здоров`я).

Відповідно до цих Положень робота КЕК (МОЗ та відповідного органу охорони здоров`я) забезпечується ідентично.

Відмінним є те, що КЕО якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування КЕК МОЗ проводиться після розгляду скарг КЕК відповідного органу охорони здоров`я. Також КЕО якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування КЕК МОЗ проводиться у разі незгоди заявника з висновком за результатами КЕО КЕК відповідного органу охорони здоров`я.

МОЗ здійснює координаційну, консультативну та дорадчу функції з питань організації роботи КЕК чи відповідного органу охорони здоров`я.

За загальними принципами вищезгаданих Положень затверджених наказом № 69, КЕК (КЕК МОЗ) є консультативно-дорадчим органом, діючим на постійній (без виїзду на місце конкретного випадку) або тимчасовій основі (у разі виїзду на місце конкретного випадку), що утворюється для колегіального розгляду звернень фізичних та юридичних осіб, правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань профілактики, діагностики, медичного лікування, реабілітації, оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за конкретними випадками у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування (далі - ЗОЗ) та фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність у сфері охорони здоров`я у відповідній адміністративно-територіальній одиниці України (далі - ФОП ).

За результатами проведеної клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування складається Експертний висновок за формою, наведеною у додатку до цього Положення, який затверджується висновком за результатами клініко-експертної оцінки КЕК (КЕК МОЗ) за формою, наведеною у додатку до Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1996/22308 (далі - висновок КЕО).

Повторна клініко-експертна оцінка якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування одного й того самого громадянина з одного й того самого питання КЕК (КЕК МОЗ) не проводиться.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що управлінська діяльність з приводу розгляду звернень громадян стосовно якості надання медичних послуг за своєю правовою суттю є специфічним проявом вирішення звернень громадян, у формі здійснення аналізу та надання Висновків за результатами проведення експертної оцінки запитуваної документації.

Сама лише обставина визначення статусу КЕК (КЕК МОЗ) як консультативно-дорадчого органу не спростовує того факту, що висновки такої комісії, яка уповноважена надавати оцінку якості наданих медичних послуг, може містити інформацію щодо предмета доказування, що буде свідчити про належність такого доказу (ст. 77 ЦПК України), такий доказ відповідає критеріям допустимості (ст. 78 ЦПК України), оскільки отриманий в установленому законом порядку, та містить висновок щодо проведених експертом досліджень, які входять до предмета доказування, встановлення яких потребує у експерта спеціальних знань (ст. 102 ЦПК України).

Проте, передбачаючи можливість звернення до КЕК МОЗ у разі незгоди з висновком за результатами КЕО КЕК відповідного органу охорони здоров`я, відповідними положеннями Наказу № 69 не передбачено, що висновок КЕК МОЗ має остаточне значення чи скасовує, змінює висновок КЕК ДОЗ.

У обох положеннях також передбачено, що відповідні висновки КЕК (КЕК МОЗ) можуть бути оскаржені. Проте під час оскарження цих висновків в судовому порядку суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку стосовно змісту самої медичної допомоги та Висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка висновку КЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку КЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Наказу № 69, затверджених ним Положення про КЕК МОЗ, Положення про КЕК відповідного органу охорони здоров`я та Порядку №752.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 березня 2021 року у справі № 520/4577/19.

Таким чином, апеляційний суд не може визнати доведеними чи спростованими обставини цього позову, зазначене було роз`яснене також в суді першої інстанції. Після чого, позивачка заявила клопотання про призначення експертизи.

З огляду на викладені обставини справи, суд вважає, що оскільки питання поставлені ОСОБА_1 у клопотанні про призначення судово-медичної експертизи потребують спеціальних знань, а без проведення відповідної експертизи вирішити справу буде неможливо, існує необхідність у призначенні судово-медичної експертизи з метою встановлення обставин чи відповідали дії сімейного лікаря стандартам та протоколам надання медичної допомоги (в тому числі ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі), зокрема, в частині оцінки інтенсивності хронічного больового синдрому та дотримання титрування дози знеболювальних препаратів та інших обставин, що підтверджують чи спростовують надання якісної медичної послуги.

Крім того, до предмету доведення у цій справі належить встановлення наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями надавача медичних послуг та негативними наслідками, які були спричинені членам сім`ї ОСОБА_6 . Тому суд вважає за необхідне поставити перед експертами також питання щодо наявності чи відсутності негативних наслідків, які позначились на перебігу паліативної допомоги ОСОБА_6 .

Отже, апеляційний суд перевіривши питання, які пропонувала представник позивача та керуючись п. 1 ч. 4 ст. 103 ЦПК України вважає за необхідне на вирішення експертизи поставити саме таке питання:

1. Чи мало місце порушення галузевих стандартів, та протоколу надання медичної допомоги (в тому числі ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі) у діях сімейного лікаря ОСОБА_5 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району міста Києва під час надання паліативної допомоги ОСОБА_6 , якщо так, то як це позначилось на перебігу паліативної допомоги ОСОБА_6 ?

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Оскільки для проведення експертизи необхідний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

Керуючись ст.ст.103, 113, 252, 253, 365 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи задовольнити.

Призначити у справі судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Київському міському бюро судово-медичної експертизи, місцезнаходження: 03141, місто Київ, вулиця Докучаєвська, будинок 4.

На вирішення експертизи поставити питання:

1. Чи мало місце порушення галузевих стандартів, та протоколу надання медичної допомоги (в тому числі ОСОБА_10 протоколу паліативної медичної допомоги при хронічному больовому синдромі), у діях сімейного лікаря ОСОБА_5 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Деснянського району під час надання паліативної допомоги ОСОБА_6 , якщо так, то як це позначилось на перебігу паліативної допомоги ОСОБА_6 ?

Суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №754/776/20, провадження №22-ц/824/3532/2023.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба