Провадження №2/193/18/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
20 квітня 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -
ВСТАНОВИВ :
В провадження суду надійшла справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. В обгрунтування позову вказує, що 10 липня 2020 р. ОСОБА_2 було видано довіреність на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 для представлення його інтересів на будь-яких відкритих торгах у формі аукціону, з питань придбання земельної ділянки.
За результатами проведених торгів плата за користування земельною ділянкою складає 188077 (сто вісімдесят вісім тисяч сімдесят сім) гривень, 28 копійок на рік, що становить 106,68% від її нормативно грошової оцінки.
17 липня 2020 року за наслідками проведеного аукціону було укладено договір оренди землі №17 між Вакулівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, як орендодавцем та позивачем - ОСОБА_2 , як орендарем строком на 14 років.
Разом із тим, зазначена у договорі річна орендна плата у розмірі 188 077, 28 гривень є занадто високою і непосильною для позивача. Перед проведенням аукціону пзивач повідомляв повіреного ОСОБА_3 , про те, що в змозі оплачувати за вказану земельну ділянку близько 1500 грн. за 1 га земельної ділянки на рік, що еквівалентно 49 927,20 гривень, що майже в 4 рази менше суми укладеної за результати аукціону в договорі оренди землі №17 від 17.07.2020 року, у зв`язку з чим у позивача є всі підстави вважати, що повірений ОСОБА_3 діяв не в його інтересах.
Варто зазначити, що під час проведення аукціону ОСОБА_3 не погоджував з позивачем нову суму орендної плати, а прийняв рішення на власний розсуд.
Таким чином, договір оренди укладений на вкрай невигідних умовах для позивача і за змістом ст.233 Цивільного кодексу України такий правочин у цивілістичній науці має назву кабальний.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Справу розглянуто без фіксації засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові докази по справі, встановивши обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 липня 2020 р. ОСОБА_2 було видано довіреність на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 для представлення його інтересів на будь-яких відкритих торгах у формі аукціону, з питань придбання земельної ділянки.
За результатами проведених торгів плата за користування земельною ділянкою складає 188077 (сто вісімдесят вісім тисяч сімдесят сім) гривень, 28 копійок на рік, що становить 106,68% від її нормативно грошової оцінки.
17 липня 2020 року за наслідками проведеного аукціону було укладено договір оренди землі №17 між Вакулівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, як орендодавцем та позивачем - ОСОБА_2 , як орендарем строком на 14 років.
Разом із тим, зазначена у договорі річна орендна плата у розмірі 188 077, 28 гривень є занадто високою і непосильною для позивача. Перед проведенням аукціону пзивач повідомляв повіреного ОСОБА_3 , про те, що в змозі оплачувати за вказану земельну ділянку близько 1500 грн. за 1 га земельної ділянки на рік, що еквівалентно 49 927,20 гривень, що майже в 4 рази менше суми укладеної за результати аукціону в договорі оренди землі №17 від 17.07.2020 року, у зв`язку з чим у позивача є всі підстави вважати, що повірений ОСОБА_3 діяв не в його інтересах.
Варто зазначити, що під час проведення аукціону ОСОБА_3 не погоджував з позивачем нову суму орендної плати, а прийняв рішення на власний розсуд.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1,ч. З ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 232 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.
Під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен утілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника і слугує підставою для визнання такого правочину недійсним. Тобто в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання, При цьому не має значення, від кого виходила ініціатива здійснити змову від представника чи від другої сторони правочину. Головне, що характеризує цей правочин наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку він представляє. Кваліфікація правочину, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторін виступають представники; зловмисна домовленість і вчинення правочину з іншою стороною відбулася на підставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для особи, яку представляють.
Отже, вищезазначені обставини та правове обґрунтування у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що спірний договір оренди земельної ділянки має бути визнаний судом недійсним.
Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, ст.ст. 317, 651, 653, 759, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», ст. ст. 93, 124, 125 Земельного кодексу України, суд -
Позовні вимоги представника позивача Касьян Миколи Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська