КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/8448/21 Головуючий у І інстанції Арапіна Н.Є.
Провадження №22-ц/824/4171/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 за участю третіх осіб: державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернувся до суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Свої вимоги мотивував тим, що 03 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № ФЛ-030708-001А, відповідно до умов якого відповідач на купівлю автомобіля марки «Nissan Altima» отримала грошові кошти у розмірі 31 745,00 доларів США строком до 03 липня 2015 року зі сплатою процентів у розмірі 12,5 % річних.

В забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ФЛ-030708-001П.

Крім того, 03 липня 2008 року в забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та відповідачем було укладено договір застави № ФЛ-030708-001А/3, відповідно до умов якого відповідач передала у заставу автомобіль марки «Nissan Altima», легковий седан, 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року.

23 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір № 2268/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року.

Згідно витягу з Додатку № 2 до Договору № 2268/К про відступлення прав вимоги станом на 23 червня 2020 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 903 долари США 39 центів, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсу НБУ становить 268 904 грн. 56 коп.

Згідно звіту про оцінку вартості колісно-транспортного засобу від 19 жовтня 2020 року ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Altima», д.н. НОМЕР_1 станом на 19 жовтня 2020 року становить 153 642,00 грн.

У зв`язку із зазначеним позивач просив звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Nissan Altima», легковий седан, 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року у розмірі 9 903 долари США 39 центів, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсу НБУ становить 268 904 грн. 56 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги посилається на свою незгоду із висновком суду про те, що невизначення позивачем способу реалізації предмета забезпечувального обтяження не може бути підставою для відмови у позові.

Вказує, що станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_3 перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором є непогашеною, зобов`язання по виплаті кредитних коштів не виконані і не виконуються, внаслідок чого відбувається порушення прав позивача, за захистом яких останній і звернувся з позовом до суду.

Посилається на те, що судом першої інстанції не застосовано ст. 590, 591 ЦК України, ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зокрема суд першої інстанції, незважаючи на підтвердження факту наявності заборгованості у відповідача, не звернув стягнення на предмет застави.

Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», в якому зазначила, що не визнає будь-яких зобов`язань перед позивачем і вважає претензії останнього безпідставними.

Відповідач ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить змінити мотивувальну частину рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року з урахуванням викладеного в цій апеляційній скарзі. Зокрема, зазначає про свою незгоду із встановленням судом першої інстанції факту отримання відповідачем грошових коштів у сумі 31 745 доларів США за Кредитним договором. Вказує, що за відсутності оригіналу меморіального ордеру №1739 від 03 липня 2008 року, як документа, що підтверджує факт видачі коштів, висновки суду про встановлення цього факту є безпідставними. Крім того, позивач зазначає, що за відсутності в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, суд першої інстанції безпідставно вважав доведеним розмір заборгованості за кредитним договором, визначений позивачем у позовній заяві.

Крім того, суд першої інстанції, приймаючи даний спір до розгляду, не дав належної оцінки тій обставині, що до позовної заяви не було додано документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву, а саме Барашева Івана Романовича , на представництво інтересів ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

Інших відзивів на апеляційні скарги, подані сторонами, до суду апеляційної інстанції не надійшло.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заперечувала.

Позивач - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а також треті особи у справі: ДП «Сетам» та ОСОБА_2 своїх представників для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд в складі колегії суддів дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не обрало судового способу захисту порушеного права кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобов`язань, забезпечених заставою, оскільки просило звернути стягнення на предмет застави для задоволення позовних вимог позивача за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року, без визначення способу реалізації предмета застави, що суперечить вимогам ст.ст. 25, 26 ЗаконуУкраїни «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 03 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ФЛ-030708-001А, відповідно до умов якого відповідач на купівлю автомобіля марки «NissanAltima» отримала грошові кошти у розмірі 31 745,00 доларів США строком до 03 липня 2015 року зі сплатою процентів у розмірі 12,5 % річних (а.с. 15-17, 18). В подальшому до кредитного договору сторонами неодноразово вносилися зміни та доповнення.

В забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ФЛ-030708-001П (а.с. 13).

Крім того, 03 липня 2008 року в забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та відповідачем було укладено договір застави № ФЛ-030708-001А/3, відповідно до умов якого відповідач передала у заставу автомобіль марки «Nissan Altima», легковий седан, 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 (а.с. 12).

Згідно з п. 1.3. Договору застави заставна вартість Предмету застави за згодою сторін становить 155 200 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.

П. 2.3. Договору застави встановлено, що Заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку, якщо кредит, та/ або відсотки, та/ або штрафні санкції, які були забезпечені цією заставою не будуть сплачені у строки, передбачені Кредитним договором.

П. 2.7. Договору застави встановлено, що у випадку невиконання Заставодавцем будь-яких зобов`язань по Кредитному договору, Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави в спосіб, передбачений чинним законодавством України, зокрема, реалізувати Предмет застави через третіх осіб за власним розсудом через комісійний магазин, біржі тощо.

П. 3.3.4. Договору застави встановлено, що Заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на заставлене майно, згідно з Законом України «Про заставу» та Законом України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

П. 4.1. Договору застави встановлено, що Договір застави набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобов`язань по Кредитному договору, або при настанні одного із випадків передбачених ст.ст. 28,29 Закону України «Про заставу».

02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року (а.с. 20-21, 22).

23 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір № 2268/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року (а.с. 23-25, 25 зв. -28).

Відповідно до частини першоїстатті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у даній справі встановлено на підставі поданих позивачем доказів: Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» із Додатком, Протоколу електронного аукціону від 15.05.2020 року щодо продажу активів ПАТ «Дельта Банк», Договору№ 2268/К про відступлення прав вимоги від 23.06.2020 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» з Додатком № 1 до вказаного Договору, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року та договором застави транспортного засобу № ФЛ-030708-001А/3від 03 липня 2008 року.

Згідно витягу з Додатку № 2 до Договору № 2268/К про відступлення прав вимоги станом на 23 червня 2020 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 903 долари США 39 центів, що в еквіваленті на національну валюту за офіційним курсу НБУ становить 268 904 грн. 56 коп. (а.с. 27-28).

Згідно звіту про оцінку вартості колісно-транспортного засобу від 19 жовтня 2020 року ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Altima», д.н. НОМЕР_1 станом на 19 жовтня 2020 року становить у розмірі 153 642,00 грн. (а.с. 29-37).

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просив звернутистягнення на предмет застави - автомобіль марки «Nissan Altima», легковий седан, 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року у розмірі 9 903 долари США 39 центів, що в еквіваленті на національну валюту за офіційним курсу НБУ становить 268 904 грн. 56 коп.

Згідно зі статтею 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про заставу", що кореспондується із положенням статті 589 ЦК України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 572, 589, 590 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтею 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначає Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Статтями 23, 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно положень пунтків 3.3.3, 3.3.4 Договору застави №ФЛ-030708-001А/3 від 03.07.2008р., заставодержатель має право у разі невиконання заставодавцем умов Кредитного договору або цього Договору застави, звернути стягнення на заставлений автомобіль і задовольнити за рахунок цього майна свої вимоги в повному обсязі, включаючи дострокове погашення всієї заборгованості за Кредитним договором (суму кредиту, відсотки за користування ним, пеню та інші платежі та санкції, передбачені вказаним Кредитним договором), а також витрати, пов`язані з утриманням заставного майна і здійснення забезпеченої заставою вимоги. Обирати порядок звернення стягнення на заставлене майно, згідно з Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог та не дав належної оцінки тим обставинам, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного з ВАТ «Астра Банк», раво вимоги від якого перейшло на законних підставах до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», у відповідача утворилась заборгованість, тому позивач вправі вимагати погашення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави відповідно до умов Договору застави.

Порядок реалізації предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду визначений у статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у пункті 4 частини другої якої передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

У статті 26 цього Закону визначенопозасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до частини першої якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, законодавством передбачено право обтяжувача звернутися до суду для захисту свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, або ж на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У даній справі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» обрав способом захисту порушеного права звернення до суду із вимогами про звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» щодо необґрунтованої відмови суду першої інстанції у задоволенні вимог обтяжувача з підстав необрання ним способу звернення стягнення на предмет застави.

Неправильне застосування судом першої інстанції положень статей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» призвело до неправильного вирішення судом справи,що у відповідності до положень статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

З огляду на положення пункту 4 частини другої статті 25 та пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та умови договору застави, враховуючи те, що обтяжувач при зверненні до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави не зазначив способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, апеляційний суд, задовольняючи заявлені позовні вимоги визначає спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів.

В той же час, доводи апеляційної скарги, поданої відповідачкою ОСОБА_1 , щодо недоведеності обставин отримання кредиту та розміру заборгованості, не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 12, 79, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Виконання Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» умов кредитного договору № ФЛ-030708-001А шляхом надання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 31 745,00 доларів США підтверджується, зокрема, меморіальним ордером №1739 від 03.07.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 3)

В поясненнях, наданих в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 також не заперечувала факт отримання від ВАТ «Астра Банк» кредитних коштів у зазначеному розмірі, однак зазначала про свою незгоду із розміром заборгованості, визначеному позивачем у позові.

В той же час, жодних доказів (квитанцій про оплату заборгованості, довідок банку, власного розрахунку) на спростування розміру заборгованості, визначеному позивачем на підставі витягу з Додатку № 2 до Договору № 2268/К про відступлення прав вимоги станом на 23 червня 2020 року у розмірі 9 903 долари США 39 центів, відповідач ОСОБА_1 суду не надала.

Щодо доводів ОСОБА_1 , наведених у апеляційній скарзі, про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із прийняттям позову, підписаного особою, щодо якої відсутні документи, підтверджуючи повноваження на представництво ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до п. 11 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), процедура реєстрації Електронного кабінету юридичної особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису керівника такої юридичної особи, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Сертифікат кваліфікованого електронного підпису такої посадової особи повинен містити ідентифікаційні дані як юридичної, так і посадової особи.

Керівник юридичної особи засобами програмного забезпечення Електронного кабінету може уповноважувати працівників юридичної особи (в тому числі себе) або інших фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців на перегляд, створення та надсилання електронних документів, а також вчинення інших дій від імені юридичної особи з використанням власних Електронних кабінетів таких фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 32 Положення, довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Так, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до Дніпровського районного суду м. Києва ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» через підсистему «Електронний суд», з використанням кваліфікованого електронного підпису та містить довіреність в електронній формі, підписану електронним підписом довірителя, яка уповноважує Барашева І.Р. представляти інтереси ТОВ «ФК «Елфт Фінанс» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. (а.с.4)

Зазначене свідчить про відповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України та дотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при відкритті провадження у даній справі.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , що має наслідком залишення її без задоволення.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» знайшли своє підтвердження при перегляді судового рішення судом апеляційної інстанції, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України з огляду на задоволення апеляційної скарги суд покладає на відповідача витрати позивачапо оплаті судового збору за подачу позовної заяви таапеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року - скасувати. Ухвалити у даній справі нове судове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 за участю третіх осіб державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № ФЛ-030708-001А від 03 липня 2008 року в розмірі 9 903,39 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України за офіційним курсом НБУ становить 268 904 (двісті шістдесят вісім тисяч дев`ятсот чотири) гривень 56 копійок, звернути стягнення на заставне майно: автомобіль марки «Nissan Altima», легковий седан, 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.07.2008 року, шляхом продажу предмета застави на публічних торгах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» витрати по оплаті судового збору 5761 (п`ять тисяч сімсот шістдесят одну) гривню 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 березня 2023 року.

Сторони по справі:

Позивач - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», 03035, м. Київ, площа Солом`янська, 2, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.