Справа №705/4824/22
2/705/983/23
У Х В А Л А

28.02.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 27.12.2022 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, та роз`яснено сторонам їх право подати відзив на позовну заяву, зустрічну позовну заяву та відповідь на відзив, із визначенням строків. Копію вказаної ухвали разом з позовною заявою та додатками до позову, було направлено сторонам по справі.

Згідно п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У визначений в ухвалі строк для подачі відзиву на позовну заяву відповідач подала до суду клопотання, у якому просить суд надати сторонам строк на примирення, оскільки вважає, що є підстави для збереження їх шлюбу. Пояснила, що 16 років проживала разом з чоловіком і дітьми дружньою сім`єю. З початку вторгнення на територію України військ рф вона з дітьми та матір`ю позивача виїхала до Німеччини. З того часу вони з чоловіком постійно спілкувалися у телефонному режимі та підстав для розірвання між ними шлюбних стосунків, на її думку, не виникало. Але згодом їй повідомили, що на її ім`я надійшов лист із суду, тому вона зателефонувала чоловікові та просила дізнатися, що це за справа, але він їй повідомив, що це він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та при цьому відмовився направити на її електронну адресу копію позовної заяви, а тому вона позбавлена можливості надати відзив. Вважає, що таке рішення її чоловік прийняв імпульсивно, внаслідок їх тривалої розлуки, тому вона, для збереження їх сім`ї, найближчим часом має повернутися до України, тому і просить суд надати їм строк на примирення.

Суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши позицію відповідача, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вбачається з роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 7 ст. 240 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки відповідач категорично заперечує проти розірвання шлюбу, враховуючи те, що сторони мають спільних дітей, які мають право на виховання у повній сім`ї, а також намагання відповідача зберегти шлюб, суд вважає за можливе надати сторонам строк для примирення.

Враховуючи позицію позивача, який у своєму позові вказує, що шлюб носить лише формальний характер і вони припинили спільне проживання, позицію відповідача, яка наполягає на зупиненні провадження у справі та наданні їм строку на примирення, оскільки дійсно вони не проживають разом, так як вона виїхала за кордон задля безпеки дітей, але не вважає, що шлюб носить формальний характер, тому має повернутися до України, суд вважає, що три місяці буде достатнім строком для того щоб сторони визначилися щодо подальшої перспективи існування їхнього шлюбу.

Частиною 7 статті 240 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі та надати сторонам строк для примирення три місяці.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись ст. 111 СК України, ч. 7 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення 3 (три) місяці.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала в частині надання сторонам строку на примирення оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Р.В. Піньковський