Справа № 450/3246/21 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/2196/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянувши у спрощеному провадженні без участі учасників у м.Львові цивільну справу № 450/3246/21за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пені, 3% річних

в с т а н о в и в :

05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про стягнення з ПАТ «Еталон» на його користь страхове відщкодування з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 5817,71 грн., пеню в розмірі 20693,71 грн. та 3% річних в розмірі 2561 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.12.2017 року о 16 год 20 хв. на автодорозі Львів-Меденичі 7 км +40 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Шевроле Авео , н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Опель Астра, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.02.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на його користь 32 028,22 грн. страхового відшкодування шкоди, пеню в розмірі 875,73 грн. та 3% річних в розмірі 74,00 грн, вирішено питання судових витрат. Присуджені рішенням суду кошти він отримав 27.05.2021 року. Відповідач отримав заяву на виплату страхового відшкодування 29.05.2018 року, однак в силу вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування протягом 90 днів з дня отримання заяви, тобто до 27.08.2018 року, але не зробив цього своєчасно, тому має сплатити страхове відшкодування з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пеню та 3% річних за період з 28.08.2018 року до дати виконання грошового зобов`язання.

Рішенням суду стягнуто пеню та 3% річних за період з 28.08.2018 року по 25.09.2018 року, тому вважає, що за період з 26.09.2018 року по 26.05.2021 року відповідач зобов`язаний сплатити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 5817,71 грн., пеню в розмірі 20693,71 грн. та 3% річних в розмірі 2561,00 грн., що нараховані на присуджену суму страхового відшкодування шкоди в розмірі 32028,22 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 5817,71 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімнадцять гривень 17 коп.), пеню в розмірі 20693,71 грн. (двадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні 71 коп.) та 3% річних в розмірі 2561 грн. (дві тисячі п`ятсот шістдесять ону гривню).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) сплачених судових витрат та 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН».

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ПАТ»Страхова компанія «ЕТАЛОН» виконало рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2020 року у справі № 450/3114/18 та виплатило на користь ОСОБА_1 32028,22 грн. страхового відшкодування шкоди, пеню в розмірі 875,73 та три відсотки річних в розмірі 74 грн., що підтверджується й самим позивачем. (Копія платіжного доручення № 1273 від 27.05.2021 міститься в матеріалах справи). Однак, позивач розраховує розмір пені за період з 26.09.2018 року по 26.05.2021року. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною в спорі є підставою для відмови в позові. Вважає, що вимога про стягнення пені в розмірі 20 693,71 грн. є незаконною.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) представником позивача-адвокатом Петрик О.В. надано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник позивача зазначає, що заперечує проти апеляційної скарги доводи якої зводяться до незгоди з поважністю причин пропуску позовної давності до вимог про стягнення пені та стягнення пені за весь період прострочення виконання зобов`язання. Вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь позивача 32028,22 грн. страхового відшкодування шкоди, пеню в розмірі 875,73 грн. та 3 % річних в розмірі 74,00 грн. У рішенні суду зазначено, що пеня та 3% річних стягнені за період з 28.08.2018 року по 25.09.2018 року. Дане рішення набрало законної сили та було виконано 27.05.2021 року згідно довідки, виданої АТ КБ «Приватбанк» від 07.06.2021 року.

З урахуванням того, що виплати страхового відшкодування позивач отримав лише 27.05.2021 року, просив суд застосувати штрафні санкції з 26.09.2018 року (наступний за днем, за який стягнено штрафні санкції рішенням суду) по 26.05.2021 року (день, що передує фактичній виплаті).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим зобов`язанням необхідно вважати таке зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору, якою є страхова сума.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відтак, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постановах від 16.05.2018р. по справі № 686/21962/15-ц та від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17, дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами як до ухвалення рішення суду, так і після його ухвалення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем підставно заявлено позов в частині стягнення суми страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних до страховика, який прострочив виконання зобов`язання, яке є грошовим, адже виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення пені у розмірі 20693,71 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2020 року стягнуто пеню за період з 28.08.2018 року по 25.09.2018 року на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалюючи рішення у зазначеній справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач просив стягнути пеню з 26.09.2018 року по 26.05.2021 року - до дати виплати страхового відшкодування шкоди за рішенням суду, тобто стосується періоду невиконання рішення суду, що не передбачено договором.

За таких обставин, висновок суд першої інстанції про наявність підстав стягнення пені колегія суддів вважає помилковим, з огляду на те, що така була стягнута за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.11.2020 року. За час невиконання рішення суду стягнення пені є неправомірним. Відповідно до ч.2ст.258 ЦК позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується один рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ст.267 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.3ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ч.1ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави.

Із долученого до справи договору та ордера адвоката Петрик О.В., виданого АО «Адвокатське об`єднання «Альтерум» вбачається, що правову допомогу позивачу ОСОБА_1 надає адвокат Петрик О.В.

До відзиву на апеляційну скаргу представником позивача-адвокатом Петрик О.В. додано розрахунок розміру наданої професійної правничої (правової) допомоги у даній справі, яка становить 3 000,00 грн.. До послуг, які включають суму 3 000,00 грн. входить ознайомлення з апеляційною скаргою, складання та написання відзиву на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції погоджується із стягненням зазначеної суми за надання правової допомоги з відповідача СК «Еталон» на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.1,2; 375; 376 ч. 1п.3; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 травня 2022 року в частині стягнення пені в розмірі 20 693,71 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення пені в розмірі 20 693,71 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (код ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ) 3 000,00 (Три тисячі грн..) за надання професійної (правничої) допомоги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк