Справа № 761/6728/23
Провадження № 2-о/761/257/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, виходячи з наступного. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області померла мати заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті не була встанвлена. ОСОБА_2 померла вдома у АДРЕСА_1 . Здійснити поховання у загальноприйнятий спосіб, на кладовищі, з оформленням встановлених чинним законодавством України документів на той час не було можливості через безперервні обстріли м. Маріуполь, сусіди поховали ОСОБА_2 на подвір`ї її приватного будинку. Згодом цей будинок був зруйнований і здійснити перепоховання останньої сісіди змогли лише у серпня 2022 року. ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 . Встановлення факту смерті матері заявника необхідне для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Іншим чином зареєструвати факт смерті відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану не є можливим, оскільки лікарське свідоцтво про смерть № 1008 від 12.08.2022 р. видане міністерством охорони здоров`я ДНР. За таких обставин представник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті матері заявника громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась у м. Маріуполь, Донецької обл., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області, у віці 85 років, причина смерті не встановлена.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити вимогу про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копії яких долучено до матеріалів справи.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1008 від 12 серпня 2022 року, яке видане МЗ Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 причина смерті не встанвлена через гнилостні зміни (копія наявна в матеріалах справи).

Із зазначеного свідоцтва вбачається, що ОСОБА_2 померла вдома у АДРЕСА_1 .

Як вказано в заяві, сусіди поховали ОСОБА_2 на пдвір`ї влсного будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

При цьому, підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Згідно до ч.1 ст. 17 вищенаведеного Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів (ч.2 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни»).

Приписами ч.1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

За встановлених обставин, беручи до уваги наявні матеріали та з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України, суд вважає за можливе задовольнити заяву.

Відповідно до ст.430 ч.1 п.8 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317 ЦПК України; ст. ст. 1-5, 9, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Маріуполь Донецької області у віці 85 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.02.2023 року.

Суддя: