Справа № 459/1490/21
Провадження № 2/459/693/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державної митної служби України в особі Львівської митниці до ОСОБА_2 про стягнення витрат понесених за зберігання транспортного засобу на складі митного органу,-

В С Т А Н О В И В :

18.05.2021року Державна митна служба України в особі Львівської митниці звернулася до суду із даним позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної митної служби України в особі Львівської митниці витрати понесені за зберігання на складі митного органу автомобіля марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до протоколу про порушення митних правил від 27.04.2016 року №1639/20918/16 у ОСОБА_2 було вилучено товар, а саме: автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р.в, об`єм двигуна 1870,00 см.3 тип двигуна дизель та 500 пачок сигарет з фільтром торгової марки «Compliment Super Slims» без акцизних марок.

В подальшому постановою Галицького районного суду міста Львова від 07.06.2016 року по справі № 461/3698/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 КУпАП та накладено стягнення 14500, 00грн. штрафу та конфісковано в дохід держави: 500 пачок сигарет з фільтром торгової марки «Compliment Super Slims» без акцизних марок та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 11812,07 грн витрат за зберігання товару на складі митниці. Вилучений згідно з протоколу про порушення митних правил №1639/20918/16 від 27.04.2016 року автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002р.в, об`єм двигуна 1870,00 см.3 тип двигуна дизель, повернуто ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27.07.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку на подання апеляційної скарги на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016року. Постанова Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016року по справі №461/3698/16-п набрала законної сили 27.07.2016.

Відповідно до ст. 242 Митного кодексу України, товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

При цьому, в силу п.2 розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом МФ України від 15.06.2012 № 731, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

При цьому, в силу п.3 розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом МФ України від 15.06.2012 № 731, розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі.

Наказом Міністерства фінансів України № 627 від 30.05.2012року затверджено Порядок роботи складу митниці ДФС. Пунктом 9.1. передбачено, що товари,транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Вказав, що у даному випадку датою початку розрахунку суми витрат є 06.08.2016, та станом на 14.01.2020 (оскільки транспортний засіб перебуває на складі митниці, то цей строк ще не завершений) включно, що складає 1623 доби. Отже розмір відшкодування за зберігання на складі Львівської митниці ДФС транспортного засобу становить 552425,38 грн., (1623 дні по 10,0 євро за добу). Курс НБУ станом на 14.01.2021 становить 34,0373 гривень за 1 євро.

Оскільки добровільно ОСОБА_2 свої боргові зобов`язання не виконав, виникла необхідність у вирішенні даного питання в судовому порядку.

Ухвалою від 17.06.2021 судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

27.08.2021 в підготовчому судовому засідання представник позивача подав клопотання про заміну сторони позивача з Галицької митниці Держмитслужби на Державну митну службу України в особі Львівської митниці та засідання відкладено за клопотанням відповідача.

01.10.2021 в підготовчому засіданні ухвалою суду відмовлено в заяві ОСОБА_2 про закриття провадження по справі та іншою ухвалою суду від 01.10.2021 підготовче засідання закрито та згідно з протокольної ухвали судді відбулася заміна сторони позивача з Галицької митниці Держмитслужби на Державну митну службу України в особі Львівської митниці.

Сторони скористались своїми правами визначеними ст. ст. 178-179 ЦПК України, зокрема: 03.11.2021 відповідач ОСОБА_2 подав відзив, в якому позов заперечив. Зазначив, що автомобіль був ввезений на початку 2016 року згідно з ст.380 МК України та Стамбульською конвенцією у митному режимі тимчасового ввезення, як транспортного засобу для використання у особистих потребах. Це тимчасове ввезення транспортного засобу здійснене за наявності документів, що підтверджує їх реєстрацію за межами України. Тобто даний автомобіль повинен був поміщений в режим визначений Конвенцією "Про тимчасове ввезення", згідно з ст.1 цієї Конвенції: митний режим який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання. Вважає, що позивач допустив спотворене посилання в заяві на ст.242 МК України та на Порядок роботи складу, які регламентують видачу товарів після сплати витрат за зберігання товарів під митним контролем щодо його автомобіля недоречний так як вилучений у нього автомобіль не є товаром, так як не збирався його продавати(обміняти). Згідно з ст. 4 МК України транспортні засоби і товар не є тотожними і розрізняються. В даному випадку вилучений його автомобіль є транспортним засобом особистого користування і сигарети, які перевозилися не призначалися для комерції і докази цього відсутні. Зазначив, що по обставинах справи сигарети та автомобіль на митну територію України він не ввозив, а вивозив згідно Стамбульської конвенції. У митниці не було ніяких підстав для вилучення транспортного засобу, здійснення нарахувань за зберігання згідно з ч.4 ст.240 МК України зазначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням.

Зазначив, що автомобіль зберігався на складі протягом вказаного терміну не з вини відповідача, а було штучно створене самим позивачем.

Вказав, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016 підлягає обов`язковому виконанню, таке передбачено ст.129 Конституції України та неодноразово звертався до митниці з вимогою повернути автомобіль, але зробити це митниця відмовлялася посилаючись на положення про видачу товарів зі складу. Відсутність коштів на сплату штрафу і витрат на день звернення про видачу автомобіля не було підставою для відмови у такому поверненні, нарахуванні та стягнення за цим позовом умисно нарахованих сум. Згідно постанови ВП № 52141919 від 06.09.2016р. старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Стельмахом А.П. було відкрито виконавче провадження та постановою ВП №52141919 від 27.06.2018року виконавче провадження закінчено, оскільки штраф та витрати за зберігання були оплачені в повному розмірі та знято арешти з його майна. Умова повернення автомобіля лише після сплати штрафу та витрат на зберігання до закінчення виконавчого провадження законом також не передбачена.

З урахуванням наведеного, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

09.11.2021 відповідач подав в суд зустрічну позовну заяву до позивача Державної митної служби України в особі Львівської митниці про визнання дій протиправними, зобов`язання в чинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди .

15.11.2021. представником позивача Львівської митниці ДФС - Тістечко Ю. було подано до суду відповідь на відзив, в якому не погодилися з доводами викладеними відповідачем у відзиві , в судовому засіданні оголошено перерву.

25.11.2021 відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про залучення громадянина Польщі ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

В свою чергу 30.11.2021 відповідач ОСОБА_2 подав до суду заперечення на відповідь позивача на відзив, за змістом якого повторно вказує на те, що вимоги позивача не відповідають законодавству та є необгрунтованими.

03.12.2021 відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про витребування додаткових доказів.

24.12.2021 в судовому засіданні частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів, оголошено перерву.

14.03.2022 в судовому засідання продовжено перерву до 27.05.2022 де протокольною ухвалою суду відмовлено у клопотанні відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі у зв`язку з розглядом іншої справи в Львівському окружному адміністративному суді.

29.06.2022 продовжено перерву за клопотанням відповідача.

19.07.2022 в судовому засіданні ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до Державної митної служби України в особі Львівської митниці про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди та ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.10.2022р. залишено дану ухвалу без змін.

21.11.2022 в судовому засіданні ухвалою суду відмовлено у клопотанні відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дуди Войцеха.

01.12.2022, 19.12.2022 судові засідання не відбулися у зв`язку з знеструмлення електричної мережі у суді.

30.01.2023 в судовому засіданні ухвалою суду відмовлено у заяві відповідача ОСОБА_2 про відвід судді.

13.02.2023 в судовому засідання представник позивача Львівської митниці ДФС позов повністю підтримав, надав пояснення аналогічні змісту поданих позовній заяві та відповіді на відзив відповідача, додатково вказавши, що автомобіль належний ОСОБА_2 відсутній на складі митниці , оскільки такий було передано позивачем для військових потреб на ЗСУ. Згідно ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що військовий комісаріат вправі вилучати автомобіль для військових потреб і після закінчення воєнного стану такий буде повернуто ОСОБА_2 , або повернуто компенсацію за даний автомобіль.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення аналогічно змісту раніше поданих відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, вважають позов безпідставним, необрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 15 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 2 ст.16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів та вказує, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 3 ст.16 ЦК України передбачено, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно дост.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних прав від 27.04.2016 року №1639/20918/16 у ОСОБА_2 було вилучено товар, а саме автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р., об`єм двигуна 1870,00 см. 3 тип двигуна дизель та 500 пачок сигарет з фільтром торгової марки «Compliment Super Slims» без акцизних марок.

В подальшому постановою Галицького районного суду міста Львова від 07.06.2016 року по справі №461/3698/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 КУпАП та накладено стягнення 14500,00грн. штрафу та конфісковано в дохід держави: 500 пачок сигарет з фільтром торгової марки «Compliment Super Slims» без акцизних марок та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 11812,07 грн витрат за зберігання товару на складі митниці. Вилучений згідно з протоколу про порушення митних правил №1639/20918/16 від 27.04.2016 року автомобіль марки VOLVO, модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р., об`єм двигуна 1870,00 см.3 тип двигуна дизель, повернуто ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27.07.2016 відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку на подання апеляційної скарги на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016.

Постанова Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016 по справі №461/3698/16-п набрала законної сили 27.07.2016.

Постановою від 25.04.2018 Галицького районного суду м. Львова було відмовлено ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду від 07.06.2016 по справі №461/3698/16-п.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.242 Митного кодексу України,товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Як з`ясовано судом, відповідач неодноразово звертався до Львівської митниці ДФС з відповідними заявами від 21.06.2016, 29.06.2016, 12.07.2016, 11.08.2016, 28.09.2016, 01.08.2018 про повернення автомобіля на підставі рішення Галицького районного суду згідно якого такий мав бути йому повернутий, зазначаючи про неможливість сплати штрафу та витрат визначених у судовому рішенні в добровільному порядку через відсутність такої фінансової можливості та наявного єдиного доходу у виді пенсії яку отримує як особа з інвалідністю другої групи. Судове рішення, яке є обов`язковим до виконання позивачем в частині повернення автомобіля виконано не було. 12.09.2019 ОСОБА_2 в чергове звернувся до позивача з заявою про повернення автомобіля вказавши про повну сплату ним штрафу в розмірі 14500грн. та витрат на зберігання товару (автомобіля) у розмірі 11812,07грн.за порушення митних правил передбачених ч.2 ст.483 Митного Кодексу України визначених згідно постанови Галицького районного суду м. Львова.

Відповіддю Львівської митниці ДФС №11396/к/13-70-03-05/19 від 25.07.2016 було відмовлено у видачі транспортного засобу VOLVO, модель V-40, так як рішення Галицького суду від 07.06.2016 не набрало законної сили; листом Львівської митниці ДФС №12503/10/13-70-03-05/18 від 12.08.2016 та листом №15729/10/13-70-03-05/19 від 04.10.2016 було роз`яснено порядок видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці та відмовлено у видачі транспортного засобу у зв`язку з неоплатою відшкодування витрат Митниці, на зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці; листом Львівської митниці ДФС №6807/10/13-70-03-05/19 від 15.08.2018року було повідомлено ОСОБА_2 про відмову у видачі транспортного засобу марки VOLVO, модель V-40 у зв`язку з неоплатою відшкодування витрат Митниці, за зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці; листом Львівської митниці ДФС №3992/3-70-03-05/19 від 26.09.2019 року було відмовлено у видачі транспортного засобу, з тих самих вищезазначених підстав.

Згідно листа ОСОБА_2 від 02.01.2021 адресованого до Львівської митниці ДФС, відповідач вкотре звернувся про повернення йому автомобіля зі складу митного органу. Відповіддю Львівської митниці ДФС від 22.01.2020 7.4-08-21/12/1925 повідомлено ОСОБА_2 про порядок видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці та відмовлено у видачі транспортного засобу.

Згідно з представленою позивачем копією розрахунку ПМП№1639-16 об`єм займаної площі на складі митниці один легковий автомобіль - 10 євро за добу. В період з 27.07.2016 по 05.08.2016- 10 днів безкоштовно. В період з 06.08.2016 по 08.01.2020, що складає: 2016 р. - 148 днів; 2017 р. - 365 днів; 2018 р. - 365 днів, 2019 р. - 365 днів; 2020р. - 366 днів; 2021р. - 14 днів, всього 1623 днів. Курс НБУ станом на 14.01.2021 становить 34,0373 грн. за 1 євро (1623днів X 10євро X 34,0373грн. = 552425,38 грн.) 1623 днів включно з 14.01.2021. Таким чином, загальна сума відшкодування за зберігання транспортного засобу на складі Львівської митниці ДФС становить 552425,38грн. Також зазначено, що остаточний розрахунок встановлюється по курсу НБУ станом на день видачі товару зі складу митниці.

Як вбачається з акту прийому-передачі автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р., об?єм двигуна 1870,00 см. 3 тип двигуна дизель, колір сірий передано Державної митної служби України в особі Львівської митниці -27.04.2016 ( т.1 а.с. 177).

Відповідно до технічного паспорта на автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р., об?єм двигуна 1870,00 см. 3 тип двигуна дизель, серія № НОМЕР_3 , вбачається, що власником даного автомобіля є Дуда Войцех. ( т.2 а.с. 15).

06.09.2016 постановою ВП № 52141919 про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Стельмаха А.П . здійснено примусове виконання постанови №461/3698/16-п від 07.06.2016 Галицького районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь Львівської митниці ДФС 11812,07 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Із копії постанови ВП № 52141919 про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2018року старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Стельмаха А.П. вбачається, що рішення суду виконане та з ОСОБА_2 стягнуто в користь Львівської митниці ДФС 11812,07 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та встановлено, що згідно з платіжних доручень штраф оплачено в повному обсязі, також припинено чинність арешту коштів на рахунках боржника ОСОБА_2 .

Статтею 129 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, а саме правову позицію, викладену ним в рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України", в якому суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу; у контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися в першу чергу на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

У рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права: «Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (абзац третій підпункту 3.1 п.3 мотивувальної частини). Цим Конституційний Суд України наголосив, що правовій визначеності відповідатиме встановлення обмежень основних прав людини і громадянина лише за умови забезпечення зрозумілих і передбачуваних для особи наслідків застосування правових норм.

Суд вважає, що посилання Державної митної служби в особі Львівської митниці у відповіді про відмову у видачі автомобіля на Наказ Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 року № 627, як на підставу неповернення працівниками митниці відповідачу ОСОБА_2 автомобіля не грунтується на нормах Конституції України та міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України визначено:
- п. 57 товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі;

- п. 58 транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі;

- п. 59 транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення;

- п. 60 транспортні засоби особистого користування наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Отже, Митний кодекс України розрізняє поняття товарів, транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення.
Отже, автомобіль може бути товаром лише у випадку переміщення його з метою відчуження (продажу або міни), а в разі його використання для власних потреб, він є транспортним засобом особистого користування.

Відповідно до ст. 242 Митного кодексу України, товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Згідно ч.1 ст.511 МК України товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями.
Розділом 9 Наказу Міністерства фінансів України №627 від 30 травня 2012 року "Про затвердження Порядку роботи складу митниці ДФС", визначено порядок видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці. Зокрема: п.9.1. Порядку визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів. Пунктом 9.2. Порядку визначено, що видача зі складу Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім`я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов`язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника. До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 цього розділу.
З протоколу про порушення митних правил від 27.04.2016 №1639/20918/16 у ОСОБА_2 було вилучено товар, а саме: автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р.в, об`єм двигуна 1870,00 см.3, тип двигуна дизель, на підставі ст.511 МК України (т. 2 а.с. 20-22).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови Галицького районного суду м.Львова від 7 червня 2016 року на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил та вирішено питання про їх кофіскацію, а також питання витрат.

Матеріали справи не містять доказів внесення конструктивних змін у автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002 р.в, а також обладнання спеціальних тайників (сховищ), тому такий транспортний засіб, конфіскації не підлягав.

Крім того, зі змісту ст.511 МК України вбачається, що тільки предмети порушення митних правил можуть тимчасово вилучатися, а потім конфісковуватись. В даному випадку предметами порушення митних правил були: 500 пачок сигарет з фільтром торгової марки «Compliment Super Slims» без акцизних марок.

Стосовно автомобіля, також варто зазначити, що у вищезгаданій постанові суду вартість транспортного засобу не встановлювалась, оскільки санкція статті передбачає накладення на особу 100% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а автомобіль у даному випадку не підлягає конфіскації, відтак вартість автомобіля не є важливою складовою для визначення факту вчинення митного правопорушення чи визначення розміру накладення стягнення.

Тому, цією ж постановою транспортний засіб - автомобіль марки «VOLVO», модель V-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , 2002р.в, об`єм двигуна 1870,00 см.3, тип двигуна дизель - вирішено повернути ОСОБА_2 , а також, окрім іншого було вирішено питання стосовно витрат за зберігання транспортного засобу на складі митниці та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 11812,07 грн.

Отже, посилання позивача на ст. 242, 511 Митного кодексу України, п.9.1, 9.2, 9.8, 9.9 Наказу Міністерства фінансів України №627 від 30 травня 2012 року "Про затвердження Порядку роботи складу митниці ДФС" не підлягають застосуванню, оскільки у вказаних статтях мова йде про транспортні засоби комерційного призначення, а вилучений у ОСОБА_2 автомобіль є транспортним засобом особистого користування, і міг зберігатись на складі митниці лише до розгляду справи про порушення митних правил за протоколом № 1639/20918/16 від 27.04.2016. Крім того, вказаний автомобіль, не є предметом порушення митних правил. Тому, зберігати вказаний автомобіль на складі митниці, як транспортний засіб комерційного призначення після набрання законної сили постановою Галицького районного суду міста Львова від 7 червня 2016 року, у позивача Держмитслужби України в особі Львівської митниці не було підстав, оскільки він не був предметом порушення митних правил та не підлягав конфіскації.
Також відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами правомірність зберігання на складі Державної митної служби України в особі Львівської митниці транспортного засобу VOLVO, модель V-40, реєстраційний номер RJA48101 VIN:YV1VW78823F951430, 2002р.в, вилученого у ОСОБА_2 та, відповідно не доведено і підставність стягнення з нього витрат за зберігання на складі митниці транспортного засобу в сумі 552 425,38 грн., а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Державної митної служби України в особі Львівської митниці (, м. Львів, вул. Костюшка, 1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат понесених за зберігання транспортного засобу на складі митного органу відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 22 лютого 2023 року.

Суддя: Н. Я. Отчак