Провадження № 2-др/761/104/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

23 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справ за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За результатами розгляду справи 14.10.2022 р. ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволно в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Фещенко І.С. звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме вирішення питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Положеннями ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, як свідчать матеріали справи судом було розглянуто питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 судового збору та у зв`язку із відсутністю на момент винесення рішення доказів витрат на правову допомогу, детального опису виконаних робіт відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем 22 листопада 2022 р. до суду подано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

При поданні позовної заяви представник ОСОБА_1 зазначив про те що розрахунок витрат на правову допомогу буде надано додатково та відповідну заяву подано 13.04.2022 р.

Так, як свідчать матеріали справи, 20 вересня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Фещенко Ігорем Станіславовичем укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/35233/21.

Відповідно до Розділу IІІ договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар, що узгоджується сторонами у окремій усній або письмовій угоді до цього договору, розмір якої зазначений у додатковій угоді №1 10 000 грн. 00 коп. в готівковій формі, аванс 50 % в день укладання договору (5 000, 00 грн.), решта гонорару клієнт сплачує протягом семи календарних дня з дати ухвалення судом рішення.

Як вже зазначалось 22 листопада 2022 року на адресу суду подана заява про долучення доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення долучено копію договору №20092021 від 20 вересня 2021 року, додаткову угоду №1 від 20 вересня 2021 року до договору №20092021 від 20 вересня 2021 року, з детальним описом виконаних робіт та розрахункова квитанція для готівкових розрахунків, які свідчать про сплату позивачем представнику гонорару у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 910/12876/19.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей, що розмір таких витрат не відповідає критеріям, визначеним у вищенаведеній нормі процесуального права, що не спростовано доводами представника відповідача, викладеними в запереченнях прити стягнення витрат на правову допомогу.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 відповідних витрат у розмірі 10 000 грн. 00 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 353 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) на користь ОСОБА_1 (м. Київ. пр-т Героїв Сталінграда, РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: