Справа № 243/2919/22
Провадження № 2/243/251/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Позивач та його представник - адвокат Самойленко П.М., що діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 1818 від 25.05.2021 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АА № 0018962 від 20.05.2022 будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Позивачем через систему «Електронний суд» до суду надіслана заява з проханням розглядати справу без його участі та його представника, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та не заперечує проти винесення судом заочного рішення.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
22 жовтня 2020 року об 11 годині 10 хвилин у м. Слов`янськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по сухому асфальтному покриттю по
03 грудня 2020 року потерпілим ОСОБА_3 до ПрАТ СК « ВУСО» було подано заяву про узгодження розміру страхового відшкодування в розмірі 5556,97 гривень.
Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 5556,97 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 22.10.2020, ПрАТ CK «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 5556,97 грн.
16 грудня 2021 року між ПрАТ СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ СК «ВУСО» відступає (передає), а ФОП ОСОБА_1 отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ СК «ВУСО» по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АО 2090020 від 28.12.2019.
Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За правилами ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-
транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого
Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 38.1.1 п (в) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Враховуючи викладене, суд вважає, що безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача доведено належними і допустимими доказами, зокрема, постановою суду у справі про адміністративне правопорушення доведено вину відповідача.
Згідно норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.
Аналогічний висновок викладено у пунктах 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.
Отже, ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Разом з тим, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, оскільки вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який залишив місце пригоди, суд доходить висновку, що саме ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати в регресному порядку заподіяні збитки в розмірі 5556,97 гривень, право на отримання яких виникло у позивача на підставі договору № 16/12/2021 про відступлення права вимоги від 16.12.2021.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем були понесені наступні судові витрати: судовий збір за подачу позову в сумі 992,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8197,80 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.
Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем до позову додано договір про надання правової (правничої) допомоги № 1818 укладений 25.05.2021 між головою Адвокатського об`єднання «АДВОКАТУС» адвокатом Самойленко П.М. та ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до предмету вказаного договору Клієнт доручає, а Адвокат здійснює правову допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме представництво та захист інтересів Клієнта у всіх установах незалежно від форми власності та в судах всіх інстанцій України, щодо захисту його інтересів, за що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар.
На підставі вказаного вище договору адвокатом видано ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АА № 0018962 від 20.05.2022.
З додаткової угоди № 1/акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 14.01.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1818 від 25.05.2021 слідує,
що дана угода визначає порядок оплати правової (правничої) допомоги (гонорару) Адвокату за надання правової (правничої) допомоги у спорі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 збитків в порядку регресу за договором страхування № АО 2090020 від 28.12.2019, а саме: вивчення матеріалів страхової справи, формування правової позиції в розмірі 1891,80 гривень, підготовка та відправка запитів до поліції та суду про отримання матеріалів ДТП в розмірі 840,80 гривень, підготовка позовної заяви для подачі до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в розмірі 1681,60 гривень, підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позовної заяви до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в розмірі 1681,60 гривень, підготовка заяв, клопотань до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в розмірі 840,80 гривень, представництво інтересів позивача у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області в розмірі 1261,20 гривень, а всього 8197,80 гривень.
З платіжного доручення № 62 від 14.01.2022 слідує, що позивач ФОП ОСОБА_1 сплатив на рахунок Адвокатського об`єднання «АДВОКАТУС» гонорар в розмірі 8197,80 гривень, оплата згідно додаткової угоди № 1/акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 14.01.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1818 від 25.05.2021.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що надані позивачем документи підтверджують, що витрати на професійну правничу допомогу були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим, а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 514, 993, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 22, 29 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-268, 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , завдані збитки в порядку регресу в розмірі 5556 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 97 копійок, витрати на оплату судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8197 (вісім тисяч сто дев`яносто сім) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 22.03.2023.

Суддя І.Ю. Фалін