ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1803/23 Справа № 175/4781/17 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової - Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кургузова Олена Юріївна, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про витребування із чужого незаконного володіння квартири, припинення права власності та визнання права власності на вищевказану квартиру (суддя першої інстанції Озерянська Ж.М.) , -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулися зі спільним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, в якому позивачі просили витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 користь, квартиру АДРЕСА_1 , та визнати за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на вищевказану квартиру по 1/2 за кожним; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на його, ОСОБА_1 користь, квартиру АДРЕСА_1 , припинення права власності ОСОБА_2 та визнання за ним, ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру та позовні вимоги ОСОБА_4 про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на її, ОСОБА_4 користь, квартиру АДРЕСА_1 , та визнання за нею, ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя - роз`єднано в окремі самостійні провадження; в межах справи № 175/4781/17-ц (провадження № 2/175/1807/17) залишено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , припинення права власності ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказану квартиру (том № 1, а.с. 186 - 187).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , який в останній редакції просив суд постановити рішення, яким витребувати із незаконного чужого володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м., що складається з: 1 - коридор, 2, 3, 6, 8 - кімнати, 4 - вбиральня, 5 - ванна, 7 - вбудована шафа, 9 - кухня, І - лоджія; припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що під час перебування його у шлюбі з ОСОБА_4 ним було придбано в кредит нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м, що складається з: 1 - коридор, 2, 3, 6, 8 - кімнати, 4 - вбиральня, 5 - ванна, 7 - вбудована шафа, 9 - кухня, І - лоджія.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 16523873 від 05.11.2007 року, право власності на квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 05.11.2007 року.

Грошові кошти на придбання квартири в розмірі 76000,00 доларів США були отримані від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 00 від 24 вересня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Банком.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором перед Банком, між ОСОБА_4 та Банком було укладено Договір поруки № 00/2 від 24 вересня 2007 року.

Крім цього, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № 00/1 від 24 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округи Якубою О.А. 24.09.2007 року за реєстровим номером 5757, предметом якого є зазначена вище квартира позивача.

На підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округи Якубою О.А. до Державного реєстру іпотек було внесено запис про обтяження квартири іпотекою за № 5711503 від 24.09.2007 року.

На теперішній час зобов`язання за Кредитним договором ОСОБА_1 продовжують виконуватися і іпотека на квартиру залишається чинною. Повернення коштів за кредитним договором здійснюється на користь Банку за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тому вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач зазначив, що у вересні йому стало відомо, що вказана вище квартира стала об`єктом рейдерського захоплення.

Так, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року у справі № 202/3471/17 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано договір купівлі-продажу квартири загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , укладений 25 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсним.

Також цим рішенням визнано та зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на квартиру загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнано недійсним та припинено іпотечний договір № 0/1 від 24.09.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою О.А. за реєстровим № 5757.

Визнано недійсним та припинено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24.09.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Скасовано та вилучено заборону на нерухоме майно за № 5711440 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладену 24.09.2007 року на квартиру на підставі договору іпотеки № 0/1 від 24.09.2007 року, укладеного між Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , та внесено відомості про виключення квартири із Державного реєстру обтяження нерухомого майна.

Скасовано та вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у вигляді арешту нерухомого майна запис № 10105605 від 04.08.2010 року, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20611221 від 12.07.2010 року, відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Припинено та вилучено iпотеку за № 5711503 в Державному реєстрі іпотек, накладену 20.05.2012 року, на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 5207-5208 від 12.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В., внесено до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо обєкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язано органи нотаріату (державних або приватних нотаріусів), які здійснюють функції державного реєстратора прав на нерухоме майно здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір 1000,00 грн.

На підставі цього заочного рішення з квартири були зняті всі арешти, заборони та обмеження і приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвою О.С. право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_3 , про що в Державному реєстрі речових прав на речове майно було вчинено запис про право власності за № 21180770 від 30 червня 2017 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомості:

214.

У цей же день 30 червня 2017 року на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого тим же самим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвою О.С. за реєстровим номером нотаріуса 789, ОСОБА_3 продав квартиру ОСОБА_2 за 153534,00 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року у справі № 202/3471/17 скасовано.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року у справі 202/3471/17 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банка «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуби Олени Анатоліївни, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності залишено без розгляду. Ухвала не оскаржувалася і набрала законної сили 16 квітня 2018 року.

На теперішній час, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира, згідно запису про право власності № 21180917 від 30.06.2017 року належить ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 посилався на те, що спірна квартира має бути витребувана із незаконного володіння ОСОБА_2 на його користь, оскільки вибула з володіння поза волею позивача.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про витребування із чужого незаконного володіння квартири, припинення права власності та визнання права власності на вищевказану квартиру відмовлено. Судові витрати залишено за позивачем.

Із указаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кургузова О.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 спірну квартиру і визнати за ОСОБА_1 право власності на неї.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що рішення Індустріального районного суду м .Дніпропетровська від 16 червня 2017 року, на яке як на підставу для відмови у задоволенні позову, посилається суд першої інстанції, на момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири 30 червня 2017 року, ще не набрало законної сили, тому зняття всіх обмежень з нерухомого майна та відчуження його ОСОБА_3 є неправомірним. Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що у подальшому заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року, за яким ОСОБА_3 набув право власності на спірну квартиру, було скасовано.

Крім того апелянт зауважив про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, а ОСОБА_3 мав право на відчуження майна позивача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року справу № 175/4781/17 витребувано з суду першої інстанції.

08 грудня 2022 року справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

21 грудня 2022 року апелянтом усунуто недоліки в апеляційній скарзі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року поновлено апелянту процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито провадження у даній справі і надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження позивач, представник позивача та третьої особи отримали електронною поштою 23 грудня 2022 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року справу призначено до розгляду.

30 січня 2023 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Садиленко О.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ставиться питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду, як законного та обгрунтованого, - без змін.

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляє адвокат Кургузова О.Ю.

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 239).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року третя особа - ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 130 ЦПК Украхни, що підтверджується довідкою Укрпошти (том № 2, а.с. 240).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кургузову Олену Юріївну, пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Садиленко Олексія Леонідовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» Амельченко Артема Сергійовича, пояснення третьої особи - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кургузова Олена Юріївна, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 квітня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

24 вересня 2007 року ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Також 24 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 згідно якого ОСОБА_1 отримав від банку кредитні кошти у розмірі 76000 доларів США.

Для забезпечення виконання умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір Іпотеки № 0/1, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А. Також між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 0/2 від 24 вересня 2007 року згідно з яким ОСОБА_4 зобов`язалася перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед АКІБ «УкрСиббанк», що виникли з кредитного договору № 0 від 24 вересня 2007 року.

25 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 (том № 1, а.с.198 - 200).

Пунктом 3 зазначеного договору визначено, що на підтвердження намірів сторін укласти основний договір , ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 100000,00 грн.; зазначена сума розцінюється сторонами у договорі , як повний розрахунок наступного договору купівлі-продажу.

Підпунктом 5 та 7 пункту 8 вищевказаного договору визначено, що договір укладено у відповідності зі справжньою волею, без будь-яких застосувань фізичного чи психічного тиску; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків.

Відповідно до акту прийому-передачі грошових коштів ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 100000,00 грн. на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу.

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу - Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності задоволено; визнано договір купівлі-продажу квартири загальною площею. 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , укладений 25 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсним; визнано та зареєстровати за ОСОБА_3 право власності на квартиру загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; визнано недійсним та припинити іпотечний договір № 0/1 від 24 вересня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним та припинено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 вересня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ; скасовано та вилучено заборону на нерухоме майно за № 5711440 в Єдиному реєстрі, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладену 24 вересня 2007 року на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору іпотеки № 0/1 від 24 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою О.А. за реєстровим № 5757, укладеного між Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та внесено відомості про виключення квартири із Державного реєстру обтяження нерухомого майна; скасовано та вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у вигляді арешту нерухомого майна № 10105605 від 04 серпня 2010 року, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20611221 від 12 липня 2010 року, відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_3 ; припинено та вилучено іпотеку за № 5711503 в Державному реєстрі іпотек, накладену 20 травня 2012 року, на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 5207-5208 від 12 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В., внесено до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру, щодо обєкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ; зобов`язано органи нотаріату (державних або приватних нотаріусів), які здійснюють функції державного реєстратора прав на нерухоме майно здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 право власності на квартиру загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., яка розташована за адресою: - АДРЕСА_3 .

Вищевказане рішення суду було виконане та було знято всі обмеження щодо розпорядження спірною квартирою, право власності було зареєстроване за ОСОБА_3 .

30 червня 2017 року ОСОБА_3 , будучи власником спірної квартири уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_2 , зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шугаєвою О.С. та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №202/3471/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності - задоволено.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності - залишено без розгляду. Питання щодо повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2017 року не вирішувалося та ухвала до суду вищої інстанції не оскаржувалася.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кургузова Олена Юріївна, про те, що суд першої інстанції незважаючи на те, що з моменту прийняття заочного рішення Індустріальним судом м. Дніпропетровська пройшло тільки 15 діб не звертає уваги на той факт, що заочне рішення від 16 червня 2017 року на момент укладання договору купівлі-продажу 30 червня 2017 року у відповідності до законодавства України ще не набрало чинності, бо пройшло тільки 15 діб з моменту постановлення заочного рішення, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 в рамках розгляду справи № 202/3471/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності, як відповідачем по справі не підіймалося питання щодо повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2017 року, також суд не має відомостей щодо оспорювання ОСОБА_1 укладеного попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кургузова Олена Юріївна, про те, що незрозумілим є висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна, а ОСОБА_3 мав право на відчуження майна позивача, посилаючись на ст. 388 ЦК України, є безпідставними з наступних підстав.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається із частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власнсті, не встановлені судом.

Частиною 1 статті 330 ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з частиною 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вбачається із частини 1 статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у вододіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у вододіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-277цс16).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру було зареєстроване в установленому законом порядку, згідно з принципами обов`язковості рішення, також згідно умовами попереднього договору, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; майно позивача вибуло з його володіння відплатно та у відповідності його волі, що унеможливлює витребування майна у добросовісного набувача ОСОБА_2 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процессуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 рок і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кургузова Олена Юріївна, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кургузова Олена Юріївна, залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 06 березня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна