Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1099/22
Провадження № 2/499/56/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 березня 2023 року смт Іванівка
Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О., отримавши цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання,
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.
Відповідач не подала до суду відзив проти позову.
2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
3. Процесуальні рішення та дії у справі такі.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 15 лютого 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази.
15 березня 2023 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2020 року відповідач продала квартиру АДРЕСА_1 (далі - також квартира), яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 17 грудня 1993 року державним нотаріусом Третьої Кіровоградської нотаріальної контори (далі - також договір, а.с. 6-8).
Продавець свідчить та гарантує, що заборгованості зі сплати комунальних та інших обов`язкових платежів щодо предмету договору, на день укладення цього договору нема (пункт 5.1 договору).
5. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: інші юридичні факти (пункт 4 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).
Власність зобов`язує (частина 4 статті 319 ЦК).
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 322 ЦК).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 1, 2 статті 625 ЦК).
Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (частина 2 статті 162 ЖК).
Споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах (пункт 1, 5, 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, далі - Закон № 1875-IV).
До житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, далі - Закон № 2189-VIII).
Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг (пункт 1, 10 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII).
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону № 2189-VIII).
Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частина 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання»).
Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем тепло споживання (абзаци 1, 2, 3 частини 2 статті 24 Закону України «Про теплопостачання»).
Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі - також ЦПК).
6. Мотиви застосування норм права такі.
Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини рішення свідчить, що відносини щодо постачання фізичним особам теплової енергії регулюються положеннями ЦК, ЖК, Закону України «Про теплопостачання», Закону № 1875-IV, № 2189-VIII, за якими обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Проте, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тягар утримання майна лежить на власниках квартири.
Відтак, згідно із зазначеними положеннями нормативно-правових актів споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Суд зазначає, що відповідач, як споживач та власник квартири зобов`язана оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично користувалися ними до моменту продажу квартири, тобто до 29 жовтня 2020 року.
Суд не встановив обставин, що в силу належності квартири відповідачу, за позовом мають відповідати й інші особи, оскільки сторони не подали доказів іншої домовленості щодо утримання квартири, визначення уповноваженого власника квартири, належності квартири на праві спільної часткової власності тощо.
Оскільки, відповідач добровільно не сплатила вартість отриманих послуг з централізованого теплопостачання, на неї покладаються додаткові юридичні обов`язки, зокрема за статтею 625 ЦК, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд зазначає, що право позивача вимагати сплату трьох відсотків річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні його матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позивачу, у розмірі 4164 гривні 03 копійки, та 2067 гривень 28 копійок відповідно.
Зрештою, суд зазначає, що відповідачем були порушені права позивача, тому наявні підстави для ухвалення рішення на його користь.
7. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.
8. Розподіл між сторонами судових витрат такий.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2481 гривня, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» сплачену суму судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі двісті чотириста вісімдесят одна) гривня.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду, відповідачем у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а позивачем у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
Повний текст рішення складений 20 березня 2023 року.
СуддяОлександр КРАВЧУК