Справа № 509/1360/23
УХВАЛА

20 березня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 в особі її адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про забезпечення позову в цивільній справі № 509/1360/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання прав іпотеко держателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання прав іпотекодавця та іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з позовом, представником ОСОБА_1 адвокатом Сабліною Ю.С. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

земельну ділянку з кадастровим номером: :02:008:1622 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (за адресою: АДРЕСА_1 );

земельну ділянку з кадастровим номером: :02:008:1621 належить ОСОБА_5 (за адресою: АДРЕСА_1 );

які були утворені шляхом поділу з земельної ділянки з кадастровим номером - :02:008:0462, площею 0,100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка була обтяжена забороною на відчуження майна на підставі Іпотечного договору від 24.12.2007 року.

Представник позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що задоволення даної позовної заяви зможе забезпечити усіх наступних власників придбаного майна від посягань на це майно боржників, що ніколи його за свої кошти не придбавали та гарантувати їм мирне володіння на законно придбане ними майно. Позивач вказує, що заявлення таких вимог, як звернення стягнення на предмет іпотеки може слугувати поштовхом для дій учасників розгляду справи з відчуження цього майна, з метою створення перешкод для задоволення вимог іпотекодержателя. Матеріали справи містять докази фактів відчуження іпотечного майна, унаслідок відсутності заборони про це в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що вже створило ситуацію, за якої іпотечна земельна ділянка була поділена та неодноразово змінювала своїх власників. Тому у позивача наявні обгрунтовані побоювання щодо можливості подальшої реалізації іпотечного майна його останніми правоволодільцями, що у свою чергу може істотно ускладнити або унеможливити захист прав Позивача у даній справі.

Як вбачається із наданих суду матеріалів справи, земельні ділянки дійсно є предметом позову по даній справі, отже, заявлений позивачем захід забезпечення позову у вигляді арешту земельних ділянок, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. ч.1 ст,150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1,7 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд, встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту земельних ділянок передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет та ціну позову, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаних земельних ділянок може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість посягання на це майно боржників, що ніколи його за свої кошти не придбавали та гарантувати власникам мирне володіння на законно придбане ними майно.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам та третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, збитки.

Суд, зважаючи на викладені у заяві про забезпечення позову обставини вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149,150,153,154 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт:

- на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:008:1622, яка розташована за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером: :02:008:1621, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , які були утворені шляхом поділу з земельної ділянки з кадастровим номером - :02:008:0462, площею 0,100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка була обтяжена забороною на відчуження майна на підставі Іпотечного договору від 24.12.2007 року.

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Є. М. Панасенко