К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року місто Київ

справа № 753/20262/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/625/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Заставенко М.О. від 10 листопада 2021 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю "АНСУ", про зняття арешту з майна, виключення майна з постанови про опис та арешт майна боржника, усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ "АНСУ", про зняття арешту з майна, виключення майна з постанови про опис та арешт майна боржника, усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . 10 листопада 2020 року за відсутності власників вказаної квартири було зламано вхідні двері, замінено замки та опечатано її. В дверях було залишено вимогу державного

виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. про запланований опис 1/4 частини квартири, що належить ОСОБА_4 .

В подальшому позивачам стало відомо, що на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 02/2-7802/12, виданий Дарницьким районним судом міста Києва від 21 листопада 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ "АНСУ" борг в розмірі 464 238 грн. 81 коп. В межах виконавчого провадження накладено арешт на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 .

На звернення про вжиття заходів для надання власникам доступу до їх квартири, інформації щодо можливості отримання ключів від квартири та припинення виконавчих дій відносно неї, оскільки ОСОБА_4 не є її співвласником, виконавча служба належним чином не відреагувала.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП "Аверті" сума збитку за пошкодження вхідних дверей до квартири становить 1 587 грн. Вартість проведення оцінки склала 2 000 грн.

Вказували, що неправомірними діями державного виконавця завдано майнову та моральну шкоду, яка полягає в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу неможливості подальшого проживання в квартирі, необхідністю налагоджувати своє подальше проживання без будь-яких свої речей, так як доступ до них було закрито.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд виключити з постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 48348118 від 10 листопада 2020 року 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ; зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , накладений Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 48348118; усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , зобов`язавши Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) передати ключі від вказаної квартири її власниками; стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) майнову шкоду у розмірі 1 587 грн. та по 50 000 грн. моральної шкоди на користь кожного з позивачів, а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 рокупозов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 396 грн. 75 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., понесені судові витрати у розмірі 2 459 грн. 41 коп., а всього 7 856 грн. 16 коп. Стягнуто з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 793 грн.

50 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., понесені судові витрати у розмірі 259 грн. 41 коп., а всього 6 052 грн. 91 коп. Стягнуто з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 396 грн. 75 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., понесені судові витрати у розмірі 259 грн. 41 коп., а всього 5 656 грн. 16 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що неправомірними діями державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) позивачам завдана майнова шкода, яка підлягає стягненню на їх користь пропорційно до частки права власності кожного з них, а також моральна шкода, яка з урахуванням принципу розумності та справедливості, підлягає стягненню по 5 000 грн. на кожного. Оскільки постановою начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) від 30 листопада 2020 року скасовано постанову про опис та арешт частки спірної квартири, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що станом на момент вчинення виконавчих дій за боржником ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповіддю Бюро технічної інвентаризації у м. Києві, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 4 грудня 2019 року про надання доступу на примусове проникнення до житла боржника, а тому дії державного виконавця були законними. Позивачами не доведено ані підстави, ані розмір завдання моральної шкоди.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належало по 1/4 частині квартири

АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 2 березня 2001 року (том І а.с. 21).

Згідно копії договору дарування 1/4 квартири від 21 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4607, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 свою частку (1/4) у квартирі АДРЕСА_1 (том І а.с. 22-23).

21 листопада 2013 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 02/2-7802/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 464 238 грн. 81 коп. (том І а.с. 129-130).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 4 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48348118 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (том І а.с. 132-133).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 4 грудня 2019 року надано дозвіл головному державному виконавцю Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , 1/4 частина якої належить ОСОБА_4 (том І а.с. 225б - 226а).

10 листопада 2020 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (том І а.с. 230б - 232).

12 листопада 2020 року ОСОБА_2 звернулася до виконавчої служби із заявою про вжиття заходів для надання власникам доступу до їх квартири, інформації щодо можливості отримання ключів від квартири та припинення виконавчих дій щодо неї (том І а.с. 28 - 29).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 13 листопада 2020 року, проведений ПП "Аверті", майновий збиток, що завданий внаслідок пошкодження вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 становить 1 587 грн. (том І а.с. 34-71).

Листом Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 листопада 2020 року ОСОБА_2 повідомлено, що для зняття арешту їй необхідно надати документи, які підтверджують право власності на 1/4 частину вказаної квартири, яка належала на праві власності ОСОБА_4 . Щодо отримання доступу до квартири, рекомендовано звернутися до зберігача майна - представника ТОВ "АНСУ" (правонаступник ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") Скорицького А.М. (том І а.с. 30).

В цей же день ОСОБА_2 повторно звернулася до виконавчої служби із заявою щодо скасування постанови про опис та арешт майна, до якої додала документи щодо права власності на квартиру (том І а.с. 31-32).

Постановою начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30 листопада 2020 року, в порядку здійснення контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа № 02/2-7802/12 від 21 листопада 2013 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення боргу в сумі 464 238 грн. 81 коп. з ОСОБА_4 на користь ТОВ "АНСУ", визнано дії державного виконавця, як такі, що вчинені з порушенням частини 4 статті 48, частини 3 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" в частині дотримання перевірки належного боржнику нерухомого майна. Скасовано постанову про опис та арешт майна боржника ВП № 48348118 від 10 листопада 2020 року. Зобов`язано головного державного виконавця Білан Ю.С. забезпечити подальше своєчасне та в повному обсязі проведення виконавчих дій спрямованих на виконання рішення суду (том 2 а.с. 26 - 29).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені у статтях 1173 та 1174 ЦК України.

Зокрема статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею

своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, у зазначеній справі суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом

яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посилалися на те, що державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконно було пошкоджено дверні замки у належній їм на праві спільної часткової власності квартиріАДРЕСА_1 , безпідставно накладено арешт на її частину, проведено опис майна, чим завдано моральну шкоду.

Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відомостями про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; копією договору дарування 1/4 частини квартири, згідно якого ОСОБА_4 подарував належну йому частку кватири ОСОБА_2 ; постановою начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30 листопада 2020 року, якою визнано дії державного виконавця, як такі що вчинені з порушенням частини 4 статті 48, частини 3 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Встановивши, що діями державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)позивачам було завдано майнову шкоду, розмір якої підтверджений належними у справі доказами, суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивачів вартості пошкодженого замка вхідних дверей в розмірі 1 587 грн., пропорційно до частки кожного із них у праві власності на квартиру. Також суд правильно оцінив причинний зв`язок між діями державного виконавця та настанням тих негативних наслідків, про які вказують позивачі, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на їх користь по 5 000 грн. на відшкодування маральної шкоди.

При цьому слід зазначити, що, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн., суд першої інстанції правильно виходив із засад розумності і справедливості, врахував тяжкість вимушених змін у життєвих обставинах позивачів, час і зусилля, необхідних для відновлення їх прав, глибину фізичних і душевних страждань, а також тривалість немайнових втрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на момент вчинення виконавчих дій за боржником ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому дії державного виконавця були законними, є необґрунтованими та відхиляються колегією суддів.

З матеріалів справи убчається, що належну боржнику ОСОБА_4 частину квартири він подарував ОСОБА_2 у грудні 2012 року. Однак, дійсно, станом на 10 листопада 2020 року відповідні зміни не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

В той же час, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Тобто на момент вчинення виконавчих дій ОСОБА_2 вже набула право власності на спірну частину квартири.

З указаних підстав начальником виконавчої служби і була скасована постанова державного виконавця про накладення арешту на спірну частину квартири.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що позивачами не доведено факт завдання, а також розмір моральної шкоди, оскільки у діях державного виконавця та негативними наслідками, що зазнали позивачі, наявний причинно-наслідковий зв`язок, якому суд першої інстанції надав належну оцінку та справедливо визначив розмір моральної шкоди, виходячи з конкретних обставин справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: