Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3141/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 53 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/3141/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом та з урахуванням уточнень просив стягнути із Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» (далі КП «ЖТТУ») 82917,01 грн у рахунок погашення матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; компенсацію з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних з 05.09.2021 по дату фактичного повного погашення боргу;збитки в сумі 6000 грн, як здійснені витрати за оплату послуг оцінювача; 9000,00 грн, як витрати по оплаті оренди автомобіля натомість пошкодженого в ДТП станом на 08.01.2022, та витрати по нотаріальному посвідченню договору оренди автомобіля у розмірі 1800 грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 298,68 гривень три проценти річних станом на 23.11.2021 року і вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_2 , працюючи у КП «ЖТТУ» водієм тролейбуса, 05.06.2021 о 11:30 годині у м. Житомирі по вул. Київській, 66, керуючи тролейбусом АКСМ-321, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21.07.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Внаслідок ДТП автомобіль, який належить позивачеві на праві власності, отримав механічні пошкодження, що заподіяло йому матеріальних збитків.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» на користь ОСОБА_1 82917,01 грн матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, Комунальне підприємство «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом неповно з`ясовані обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, невірно застосовані процесуальні норми права.Судом невірно встановлено, що заявлені позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підтвердженні належними та достатніми доказами.

На підтвердження розміру завданого матеріального збитку при подачі позову було надано висновок експертного товарознавчого дослідження №16/08/21 від 02.09.2021, виконаний судовим експертом Демешок В.Ю. Суд прийшов до вірного висновку та не прийняв даний висновок автотоварознавчого дослідження до уваги.У той же час розмір завданої позивачу матеріальної шкоди суд визначив на підставі висновку товарознавчої експертизи №31/11/21 від 25.11.2021, що є помилковим з огляду на наступне. Вказаний висновок експерта подано до суду позивачем, як доказ визначення розміру збитків, лише після отримання відзиву на позовну заяву від підприємства. Тобто, як вбачається із матеріалів справи станом на 27.09.2021 (момент заявлення позову) даного доказу не існувало.Позивачем на момент подання позовної заяви не надано належних доказів на підтвердження розміру завданого матеріального збитку. А судова експертиза, проведена після подання позову без обґрунтування неможливості її подання у вказаний строк не може бути прийнята судом.Відповідно суд дійшов хибного висновку, щодо стягнення із КП «ЖТТУ» судових витрат на оплату судової експертизи та судового збору.

У поданому відзиві ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») посилаючись на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог до них просить залишити рішення в цій частині без змін.

У судовому засіданні представник КП «ЖТТУ» підтримала доводи апеляційної скарги, надала пояснення, які їм відповідають і просила скаргу задовольнити, судове рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову до підприємства.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції мотивував його тим, що матеріальна шкода позивачу була завдана саме внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах із відповідачем. Вина водія тролейбуса встановлена судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду з таких мотивів.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судом 05.06.2021 о 11 годині 30 хвилин по вул. Київській, 66 у м. Житомирі мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач та тролейбусом АКСМ-321, під керуванням водія КП «ЖТТУ» ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до копії постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.07.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (т.1 а.с.19-20).

Згідно висновку експерта автотоварознавчої експертизи № 31/11/21 від 25.11.2021 вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 складає 128917,01 грн (т.1 а.с.142-168).

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу тролейбуса АКСМ-321 згідно Договору № 000001 від 23.11.2020 «На закупівлю послуг з добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується копією цього Договору ( т. 1 а.с.102-107).

Відповідно до копії платіжного доручення № 20950 від 23.11.2021 року ПрАТ «УПСК» сплачено позивачу 46 000,00 грн страхового відшкодування ( т.1 а.с.124).

Отже, різниця між сплаченим страховим відшкодуванням і встановленим розміром заподіяної матеріальної шкоди становить 82 917 грн ( 128 917,01 - 46 000 = 82917,01).

За приписами статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Згідно положень частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст. 1172).

Представником відповідача не заперечується факт перебування із ним у трудових відносинах водія тролейбуса ОСОБА_2 та наявність вини останнього у настанні ДТП.

Висновок експерта автотоварознавчої експертизи № 31/11/21 від 25.11.2021 щодо матеріального збитку заподіяного позивачу відповідачем не спростований.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок експерта не може братися до уваги, оскільки в порушення цивільно-процесуального законодавства був долучений після подання позову, є безпідставними враховуючи наступне.

Згідно частин 2, 4 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Після відкриття провадження по справі, позивач 25.11.2021 подав до суду заяву про доповнення до позову та долучення висновку судової експертизи, як доказ по справі із обґрунтуванням неможливості його подання разом із позовною заявою (т.1 а.с.144-146).

29.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про долучення до матеріалів справи певних документів, в тому числі і висновку експерта автотоварознавчої експертизи № 31/11/21 від 25.11.2021 (т.1 а.с.142, 147-183).

Відповідно до протоколу судового засідання від 12.01.2022 під час розгляду судом питання про долучення цих доказів до матеріалів справи, представник КП «ЖТТУ» покладався на розсуд суду і судом протокольно постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача.

Згідно протоколу судового засідання від 20.09.2022 судом під час розгляду справу було роз`яснено сторонам про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема, вимоги ст. 12 ЦПК України в частині надання доказів ( заявлення відповідних клопотань). Клопотань від сторін не надходило.

Отже, докази, надані позивачем у підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди, яка стягнута судом, є належними, допустимими, достатніми і поданими у відповідності до вимог Глави 5 Цивільно-процесуального Кодексу України.

У решті доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду і зводяться лише досуперечливого тлумачення норм матеріального та процесуального права і незгоди з висновками суду першої інстанції, тому висновків суду не спростовують.

У частині ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, сторонами судове рішення не оскаржується і апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення ( ч.4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 02 березня 2023 року.