23.02.2023 Єдиний унікальний номер 205/7926/22
Номер провадження: 2/205/849/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду перебуває вищевказана цивільна справа, що була порушена за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали даної позовної заяви, доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи на 16.12.2022 року о 14 год. 00 хв., на 27.01.2023 року о 12 год. 00 хв., на 23.02.2023 року о 10 год. 30 хв., однак на вказані судові виклики не відреагувала, до суду у встановлені судом дні та часи не прибула, явку представника не забезпечила, про причини неявки в судові засідання не повідомила.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлена позивач повторно не з`явилася в судове засідання або не повідомила про причини неявки, крім випадку, якщо від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності і її нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд вказує, що аналіз норм, вказаних у ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає підстави стверджувати, що повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

У згаданих нормах процесуального закону законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного її повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, яка притягнута до участі у справі позивачем, а тому саме остання має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язана у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Саме тому, повторна неявка сторони позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, і її неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок міститься й у постанові ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019 року.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює її належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

В даному випадку, на думку суду, враховуючи предмет та підстави пред`явленого позову, неявка позивача перешкоджає розгляду справи, однак позивач у судові засідання не з`явилася без поважних причин протягом тривалого часу, адже про день та час проведення розгляду даної цивільної справи по суті повідомлялася завчасно та належним чином, також заяви про розгляд справи за її відсутності таким учасником справи вказаному складу суду не подавалось.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК прямо передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків, про що наголошено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» від 16.02.2017 року.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд вважає, що в даному випадку сторона позивача через свою чергову неявку у судові засідання поспіль фактично демонструє суду відсутність свого інтересу у як найскорішому розгляді справи по суті, і така поведінка позивача фактично обумовлює перебування в провадженні судді не вирішеної по суті справи поза строками, що передбачені цивільним процесуальним законодавством для розгляду такої справи.

У зв`язку з тим, що позивач був неодноразово повідомлена про час та місце слухання справи, і двічі поспіль не з`явилася у судові засідання, суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

2. Роз`яснити позивачу її право, передбачене ч.2 ст.257 ЦПК України, на повторне звернення до суду із вказаними вимогами після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан