ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/944/17 Номер провадження 22-ц/814/1325/23Головуючий у 1-й інстанції Баркова Н.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повного тексту судового рішення 24 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, просив визначити порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , виділивши позивачу у користування ізольовану кімнату площею 11.0 кв.м., а кімнати 17.9 кв.м. та 12.2 кв.м, балкон та лоджію залишити у користуванні відповідачів. Кухню площею 7.8 кв.м., вбиральню площею 1.1 кв.м., ванну кімнату площею 2.6 кв.м., коридор 12.1 кв.м., вбудовані шафи 1.1 кв.м. та 0.2 кв.м. - залишити у загальному користуванні.

В обґрунтування позову вказував, що він є власником 1/4 частини, яка становить 10.27 кв.м житлової площі, 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 41.1 кв.м., загальна площа квартири - 68,3 кв.м.

Решта цієї ж квартири належить відповідачам. У відповідності до плану квартири, остання складається з трьох кімнат, які мають окремі входи, житловою площею 41.1 кв.м, 1 кімната - 17.9 кв.м, 2 кімната - 11.0 кв.м, 3 кімната - 12.2 кв. м, кухня 7.8 кв. м, туалет - 1.1 кв.м, ванна кімната - 2.6 кв.м, коридор 12.1 кв. м, вбудована шафа - 1.1 кв.м та 0.2 кв.м, квартира облаштована балконом площею 3.0 кв.м і лоджією 2.8 кв.м, загальна площа квартири становить 68,3 кв.м.

Оскільки у позивача не складаються стосунки з рідними за місцем реєстрації у Російській Федерації, він має бажання переїхати жити на територію України, тому придбав дану частину квартири для особистого проживання. Відповідачі у цій справі перешкоджають заселенню позивача в квартиру і визначенню порядку користування нею, оскільки їх влаштовує, що вони фактично є власниками 3/4 частин квартири, а користуються всією квартирою.

Вважає, що справедливим буде встановлення порядку користування житлом таким чином: ізольована кімната, на яку претендує позивач, 11.0 кв.м, найбільш близька до його ідеальної частки у праві спільної власності, а у користуванні відповідачів залишаються інші житлові приміщення - кімнати площею 12.2 кв. м. і 17.9 кв. м. балкон та лоджія, а кухня, ванна кімната, туалет, коридор, вбудована шафа площею 1.1 і 0.2 кв.м - залишаються в загальному користуванні.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 11.0 кв. м, залишивши у загальному користуванні співвласників квартири кухню площею 7.8 кв.м, вбиральню площею 1.1 кв.м, ванну кімнату площею 2.6 кв.м, коридор площею 12.1 кв.м, вбудовані шафи площею 1.1 кв.м та 0.2 кв.м.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 01.12.2020 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що ОСОБА_1 не отримав жодної судової повістки про виклик до суду.

Суд залишив поза увагою те, що розподіл спільної власності призведе до погіршення житлових умов цих осіб. Крім того, порядок користування спірною квартирою, який просить визначити позивач, не відповідає їхнім часткам у праві власності на квартиру та призведе до порушення прав інших співвласників, виходячи з розміру належної їм частки у спірному майні.

Зазначав, що суд не звернув увагу на те, що позивач передчасно звернувся з даним позовом і не надав суду жодних доказів, що він звертався до відповідачів з приводу вирішення питання про порядок користування житлом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.07.2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.07.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.2000 року Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від за реєстровим №6-00-190552-Ш, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у міському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 68,3 кв. м. (т.1, а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 21.09.2009 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років, про що зроблено відповідний актовий запис №12925 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (т.1 а.с.149).

З повідомлення П`ятої Харківської державної нотаріальної контори від 17.05.2018 року вбачається, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книг обліку та реєстрації спадкових справ П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , заяви про прийняття та про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилась. Надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (т.1 а.с.165-166).

Як вбачається з копії протоколу №21-0426/13 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та Акту №31340762 державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 20.06.2013 року, 1/4 частина 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_2 на прилюдних торгах, проведених Харківською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» 10.06.2013 року, що (т.1 а.с.10, 11).

На підставі свідоцтва, виданого 04.07.2013 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Афанасьєвою С.Є. за реєстровим №2-530, покупцю ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з 1/4 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,3 кв.м, житловою площею 41.1 кв.м, вартістю 50750, 80 грн., яка придбана покупцем за вказану суму, і раніше належала на праві власності ОСОБА_1 .. Реєстрація права власності за ОСОБА_2 на вказане майно також підтверджена Витягом від 04.07.2013 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (т.1 а.с. 6-7).

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 24.05.2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.163).

Відповідно до даних технічного паспорту та плану на квартиру АДРЕСА_1 , виданих ОСОБА_2 , зазначена квартира складається з трьох кімнат, які мають окремі входи, житловою площею 41.1 кв.м., у тому числі 1 кімната 17.9 кв. м, 2 кімната 11.0 кв. м, 3 кімната 12.2 кв. м, кухня 7.8 кв. м., вбиральня (сполучена) 1.1 кв. м, ванна кімната 2.6 кв.м, коридор 12.1 кв.м, вбудована шафа 1.1 кв.м; 0.2 кв.м., квартира обладнана балконами 3.0 кв. м. і лоджією 2.8 кв.м. Загальна площа квартири 68, 3 кв.м (т.1 а.с.8-9).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач і відповідачі є сторонніми особами, а не членами однієї родини, позивач має зареєстроване належним чином право на певну частину у праві власності на квартиру, яку бажає використовувати для власного проживання, що одним з відповідачів у письмових поясненнях фактично визнано факт не проживання позивача у спірній квартири та відсутність певної домовленості співвласників з цих питань. Також врахував, що виходячи з розміру частки у спільній частковій власності позивача на квартиру, яка становить 1/4 та розміру житлової площі квартири 41.1 кв.м, а оскільки частка позивача є 10,275 кв.м, що є незначно меншим від площі найменшої житлової кімнати розміром 11.0 кв.м, яку позивач і просить виділити йому в користування, що не порушує ні права позивача, ні права інших співвласників.

Враховуючи зазначені вище обставини з передбачених законом підстав суд вважав, що майже єдиним способом захисту житлового права позивача і його права користування належною йому власністю є визначення порядку користування спірною трикімнатною квартирою, шляхом виділення в користування ОСОБА_2 житлової кімнати площею 11.0 кв.м., залишивши у загальному користуванні співвласників квартири кухню площею 7.8 кв.м., вбиральню площею 1.1 кв.м., ванну кімнату площею 2.6 кв.м., коридор площею 12.1 кв.м., вбудовані шафи площею 1.1 кв.м. та 0.2 кв.м.

В частині виділення в користування відповідачів певних житлових кімнат суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог за відсутності у позивача відповідних повноважень для цього і за відсутності відповідних позовних вимог відповідачів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Щодо неотримання скаржником судових повісток та розгляд справи за його відсутності.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» від 08 квітня 2010 року наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Як убачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою подано у 2017 році (т.1 а.с.3-4)

25 липня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву про вступ у справу в якості відповідача (т.1 а.с.181).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 (т.1 а.с.194)

Судові повістки про виклик в судові засідання ОСОБА_1 отримував 11.08.2018 (т.1 а.с.200), 19.12.2018 (т.1 а.с.214), 04.04.2019 (т.1 а.с.232), 10.05.2019 (т.1 а.с.236), 02.09.2019 (т.1 а.с.247), 18.07.2019 (т.1 а.с.242), 13.11.2019 (т.2 а.с.3), 22.11.2019 (т.2 а.с.13), 28.01.2020 (т.2 а.с.19), 10.03.2020 (т.2 а.с.29), 14.04.2020 (т.2 а.с.36), 07.05.2020 ( т.2 а.с.42), 03.08.2020 ( т.2 а.с.49), 08.08.2020 ( т.2 а.с.56), 19.10.2020 ( т.2 а.с.76)

25.09.2018 та 26.09.2019 ОСОБА_1 подавав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.209, 252) та ознайомився 26.09.2019.

Також ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 22.11.2019 (т.2 а.с.12).

07 травня 2020 року ОСОБА_1 подавав до суду заяву про відкладення слухання справи для можливості мирного вирішення спору з позивачем (т.2 а.с.41).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про необізнаність скаржника про день і час слухання справи є безпідставними, оскільки він отримував судові повістки у судові засідання, призначені на 01.12.2020 - 19.10.2020 (т.2 а.с.76)

Отже, суд першої інстанції не порушив право відповідача ОСОБА_1 знати про час і місце розгляду її справи (частина друга статті 6 ЦПК України 2004 року).

По суті спору.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим майна зберігається, суд виділяє у користування сторін частину майна у натурі, що співмірна розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15.

У справі, що переглядається, спір між сторонами виник з приводу встановлення порядку користування квартирою, яка є їхньою спільною частковою власністю, і кожна із сторін є власником 1/4 цієї квартири. Позивач просить суд виділити йому у користування кімнату 11,0 кв.м.

Оскільки рішення суду про встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою не змінює розмір часток сторін у праві власності на квартиру та відповідає інтересам сторін, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи позовної заяви.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Отже, в апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов