Єдиний унікальний номер справи 183/60/20
Провадження № 6/183/58/23

У Х В А Л А

20 лютого 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Коссовича А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, заінтересовані особи (стягувач) ОСОБА_1 , (боржник) ОСОБА_2 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Євген Сергійович звернувся до суду з поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, зазначивши заінтересованими особами (стягувача) ОСОБА_1 , (боржника) ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 67686475, відкрите за виконавчим листом, виданим 22 листопада 2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/60/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 355 177 грн. 50 коп., еквівалентних 15 000 доларам США.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) указує на те, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який можу бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Ураховуючи наведене, у поданні приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є. С. просив суд встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, на підставі якого 22 листопада 2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі № 183/60/20, із: стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 355 177 гривень 50 копійок, еквівалентних 15 000,00 доларам США боргу, на: стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 15 000,00 доларів США боргу, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день стягнення (платежу).

Учасники процесу про день, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання не подавали, тому суд вважає можливим розглянути подання у їх відсутність.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подання приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Установлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2021 року у цивільній справі № 183/60/20 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволений частково, стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 355 177 гривень 50 копійок, еквівалентних 15 000,00 доларам США боргу та вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою суду від 10 березня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення суду від 12 жовтня 2021 року, замінено стягувача з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

Розділом VI ЦПК України регламентовано розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Задоволення заяв державного або приватного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.

Розглядаючи подання приватного виконавця, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для встановлення способу і порядку виконання судового рішення у цій справі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з абзацем 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У той же час, Верховним Судом неодноразово висловлювалися правові позиції щодо стягнення заборгованості за зобов`язаннями у іноземній валюті, відповідно до яких, позивачі на свій розсуд мають право ставити питання про стягнення заборгованості або у національній валюті України або у іноземній валюті.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у такому випадку, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст. 533 ЦК України).

Як убачається з матеріалів цивільної справи, 08 січня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

У позовній заяві ОСОБА_4 посилався на те, що передавав відповідачеві 15 000,00 доларів США, в той же час позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу саме у національній валюті України, гривні - в розмірі 355 293 грн.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 не уточнювала позовні вимоги, з вимогами про стягнення грошової суми в іноземній валюті до суду не зверталась.

Ураховуючи наведене, судом розглядалися вимоги про стягнення заборгованості за договором позики саме у національній валюті України та у резолютивній частині рішення зазначений вид валюти та сума, яка підлягає стягненню, а саме гривня України у сумі 355 177 грн. 50 коп.

Тобто, судом не ухвалювалось рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті, резолютивна частина судового рішення містить чіткі та зрозумілі дані про вид валюти та суму, яка підлягає стягненню за рішенням суду, а саме - гривня України у сумі 355 177 грн. 50 коп.

З огляду на викладене, а також те, що приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд приходить до висновку, що подання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, заінтересовані особи (стягувач) ОСОБА_1 , (боржник) ОСОБА_2 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2021 року у цивільній справі № 183/60/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 20 лютого 2023 року.

Суддя Г.Є. Майна