Справа № 183/3781/16
№ 2/183/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння між співвласниками в натурі, припинення права спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вказаним позовом (т.1 а.с. 2-4), в якому з урахуванням уточнень (т.2 а.с.18-21), поданих 03 липня 2019 року після проведення судової будівельно-технічної експертизи, просить поділити у натурі між співвласниками домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

- ОСОБА_1 виділити частину будинку, вартість якої складає 42342 грн.;

- ОСОБА_2 виділити частину будинку, вартість якої складає 72839 грн., що на 14 833,50 грн. більше, ніж вартість квартири АДРЕСА_2 (яку позивач просить виділити йому), зобов`язавши відповідача сплатити позивачеві компенсацію у розмірі 14833,50 грн. яка визначена, як вартість відступу від ідеальних часток;

- обмежити зону спільного користування площею колодязя літ. К на плані.

Також, позивач просить здійснити наступне переобладнання:

- у прим. 1-8 віконний проріз переобладнати у дверний та вставити двійний дверний блок;

- між прим. 1-8 та прим.1-9 закласти дверний поріз;

- між прим. 1-4 та прим. 1-9 розібрати міжкімнатну перегородку для обладнання житлової кімнати;

- прим. 1-3 обладнати під санвузол;

- прим. 1-1 обладнати під кухню;

- прим. 1-7 обладнати під кухню;

- власнику квартири АДРЕСА_2 обладнати вбиральню на дворі;

- власнику квартири АДРЕСА_3 обладнати окремий вхід до домоволодіння;

- кожному із співвласників обладнати вхід до горища будинку окремо;

- всі інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 обладнати окремо, згідно наданого варіанту розподілу домоволодіння та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах.

В обґрунтуванням свого позову ОСОБА_1 послався на те, що 31 жовтня 2007 року він та його сестра ОСОБА_2 отримали в Новомосковській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з:

житлового будинку А, саман обкладений цеглою, житловою площею 35,40 кв.м., загальною площею 64,40 кв.м., з будівлями та спорудами: літня кухня-сарай Б, сарай В, сарай Г, погріб з шийкою Д, літній душ Е, сарай ж, вбиральня З, колодязь К, огорожа №1-3,5, що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 3259 кв.м.;

земельної ділянки 0,3259 га, кадастровий номер :03:001:0192 та :03:001:0193, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,150 га, ведення особистого підсобного господарства 0,1759 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

Кожен зі спадкоємців отримав свідоцтво про право на спадщину на частину означеного майна, і на даний час майно перебуває у спільній частковій власності.

В період з 1985 року по 2012 рік позивач проводив всі роботи по благоустрою подвір`я, поліпшення умов проживання та побуту батьків (підведення водопостачання від колодязя до літньої кухні літ. Б та житлового будинку літ.А, каналізації з літньої кухні літ. Б, кухонні меблі,газові плити, холодильник, і таке інше) за власної ініціативи з матеріалів придбаних і привезених за власний кошт, своїми руками та за допомоги товаришів. Крім того, ним для відповідача по справі були створені всі умови: більша частина будинку з усіма комунікаціями (вода, газ, електропостачання); літня кухня літ. Б. з усіма комунікаціями (вода, газ, електропостачання) та кухонними меблями, а також ним були зроблені роботи з розділення системи опалення між частинами житлового будинку літ.А. Відповідно до вимог ДБН позивач переобладнав вхід до своєї частини будинку і заново збудував необхідні надвірні споруди (вбиральня, літній душ, огорожу).

За результатами судової будівельно-технічної експертизи було запропоновано п`ять варіантів розподілу будівель та споруд зазначеного домоволодіння, позивач уточнив свої позовні вимоги та просив поділити в натурі між співвласниками домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №3 розподілу домоволодіння.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник позов визнали.

Ухвалою суду від 06 вересня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.29).

Ухвалою суду від 04 жовтня 2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, у зв`язку із чим, провадження по справі було зупинено (т.1 а.с.36-38)

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 25 квітня 2017 року справа передана судді Сорокі О.В.

Ухвалою суду від 25 квітня 2017 року суддя Сорока О.В. прийняла до свого провадження вказану цивільну справу.

26 липня 2017 року надійшов висновок експертизи.

Ухвалою суду від 02 листопада 2017 року об`єднано вищевказані позови в одне провадження (т. а.с.162).

Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року призначено розгляд справи по суті (т.2, а.с. 80-81).

До початку судового розгляду справи по суті, сторони звернулися до суду із заявами, у яких просили припинити спільну часткову власність та провести поділ домоволодіння відповідно до Варіанта №3 та додатка №4, згідно схеми (без зони спільного користування), а також у своїх заявах сторони зазначили, що позивач погоджується, а відповідач зобов`язується виплатити на користь позивача суму компенсацію у розмірі 14 833,50 грн. (Том 2 а.с.43,44).

11.02.2020 року зареєстрована заява позивача, у якій останній зазначив, що відповідач ОСОБА_2 суму визначену варіантом №3 розподілу майна (14833,50 грн.) сплатила у повному обсязі (т. 2 а.с.46).

У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справи в судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Кодексом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Кодексом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 31.10.2007 року Новомосковською районною нотаріальною конторою, зареєстрованих в реєстрі за №2-4411, №2-4413, №2-4416, №2-4418 сторонам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині кожному) належить:

- житловий будинок А, саман обкладений цеглою, житловою площею 35,40 кв.м., загальною площею 64,40 кв.м., з будівлями та спорудами: літня кухня-сарай Б, сарай В, сарай Г, погріб з шийкою Д, літній душ Е, сарай Ж, вбиральня З, колодязь К, огорожа №1-3,5, що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 3259 кв.м.;

- земельні ділянки 0,3259 га, кадастровий номер :03:001:0192 та :03:001:0193, які передано для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,150 га, ведення особистого підсобного господарства 0,1759 га, що розташовані в АДРЕСА_1 . (Том 1 а.с. 8,9,10,11).

19 грудня 2007 року кожен із співвласників зареєстрував своє право спільної часткової власності на зазначене домоволодіння в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстраційним №20270364, що стверджується наявними в матеріалах справи Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Як зазначають сторони у своїх позовах, на сьогоднішній день ними встановлений певний порядок користування зазначеним вище домоволодінням, наполягають на припиненні їх спільної часткової власності та розподілі домоволодіння відповідно до Варіанта №3 та додатка №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи.

До спірних правовідносин суд вважає за необхідне застосувати наступні норми Закону.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до положень Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані домоволодіння, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

По справі, за клопотанням позивача, була проведена судова оціночно-будівельна, оціночно-земельна, будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, висновок № 96/97/98/99-17 від 30.06.2017 року (Том 1, а.с. 43-120).

Відповідно до вказаного висновку запропоновано декілька варіантів розподілу житлового будинку та господарських будівель і споруд, з урахуванням фактичного порядку користування співвласниками житловим будинком по частині із відступом від ідеальних часток.

Так, згідно варіанту №3 та додатку №4 висновку експерта, на якому наполягали сторони, експертом запропоновано поділ нерухомого майна наступним чином:

- в користування ОСОБА_1 власника частин земельних поліпшень по АДРЕСА_1 , що знаходяться у фактичному користуванні позивача, виділити частину будинку, з наступними приміщеннями: в житловому будинку літ. А: прим.1-7 кімната площею 8,5м2; прим.1-8 кімната площею 15,9м2; загальна площа частини будинку складає 24,4м2; Будівлі та споруди: Сарай літ.В, Сарай літ.Г, Погріб з шийкою літ.В, частина колодязя літ.К (спільне користування);

- в користування ОСОБА_2 власника частин земельних поліпшень по АДРЕСА_1 , що знаходяться у фактичному користуванні відповідача виділити частину будинку, з наступними приміщеннями: в житловому будинку літ. А: прим.1-3 комора площею 2,3м2; прим.1-4 кімната площею 5,5м2; приміщ.1-5 кімната площею 5,5м2; приміщ.1-6 кухня (кімната) площею 5,4м2; прим.1-9 кімната площею 13,5м2; разом площа цієї частини по житловому будинку літ.А складає 32,2м2; в прибудові літ.а: приміщ.1-1 коридор площею 7,8м2, отже загальна площа цієї частини складає 40м2; Будівлі та споруди: Ганок, Літня кухня літ.Б, Сарай літ.Б, Літній душ літ.Е, Сарай літ. Ж, вбиральня літ.З, Паркан №5, частина колодязя літ. К (спільне користування)

Провести наступні переобладнання:

- у прим. 1-8 віконний проріз переобладнати у дверний та вставити двійний дверний блок;

- між прим. 1-8 та прим.1-9 закласти дверний поріз;

- між прим. 1-4 та прим. 1-9 розібрати міжкімнатну перегородку для обладнання житлової кімнати;

- прим. 1-3 обладнати під санвузол;

- прим. 1-1 обладнати під кухню;

- прим. 1-7 обладнати під кухню;

- власнику №1 обладнати вбиральню на дворі;

- власнику квартири обладнати окремий вхід до домоволодіння;

- кожному із співвласників обладнати вхід до горища будинку окремо;

- всі інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників окремо, згідно наданого варіанту розподілу домоволодіння та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах. Роботи, які потребують втручання в несучі конструкції будинку слід виконувати згідно проекту розробленого уповноваженою установою. У випадку необхідності технічного обслуговування та ремонту будівель та споруд надати можливість співвласникам доступ до них.

Різниця між вартостями частин власників становить 14 833,50 грн.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями, виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року (зі змінами та доповненнями), у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим реальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Поряд з цим, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, з урахуванням поданих сторонами заяв, суд не має обґрунтованого сумніву, що сторони поза судовим засіданням дійшли певних домовленостей, які не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. Встановлені судом обставини щодо добровільної сплати відповідачем на користь позивача грошової компенсації, дають суду підстави для припинення права спільної часткової власності сторін та можливості поділу спірного домоволодіння в натурізгідно варіанту №3 розподілу, запропонованого висновком вищевказаної експертизи, на якому наполягали сторони.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-5, 7, 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння між співвласниками в натурі, припинення права спільної часткової власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на домоволодіння за АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Губиниської селищної ради від 30 вересня 2015 року № 53, та виділити йому у користування частину, згідно варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 96/97/98/99-17 від 30.06.2017 року, з наступними приміщеннями: в житловому будинку літ. А: прим.1-7 кімната площею 8,5м2; прим.1-8 кімната площею 15,9м2; загальна площа складає 24,4м2; Будівлі та споруди: Сарай літ.В, Сарай літ.Г, Погріб з шийкою літ.В, частина колодязя літ.К (спільне користування).

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , та виділити їй у користування, згідно варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 96/97/98/99-17 від 30.06.2017 року, з наступними приміщеннями: в житловому будинку літ. А: прим.1-3 комора площею 2,3м2; прим.1-4 кімната площею 5,5м2; приміщ.1-5 кімната площею 5,5м2; приміщ.1-6 кухня (кімната) площею 5,4м2; прим.1-9 кімната площею 13,5м2; разом площа квартири АДРЕСА_3 по житловому будинку літ.А складає 32,2м2; в прибудові літ.а: приміщ.1-1 коридор площею 7,8м2, загальна площа квартири АДРЕСА_3 складає 40м2; Будівлі та споруди: Ганок, Літня кухня літ.Б, Сарай літ.Б, Літній душ літ.Е, Сарай літ.Ж, вбиральня літ.З, Паркан №5, частина колодязя літ. К (спільне користування).

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести наступні переобладнання:

- у прим. 1-8 віконний проріз переобладнати у дверний та вставити двійний дверний блок;

- між прим. 1-8 та прим.1-9 закласти дверний поріз;

- між прим. 1-4 та прим. 1-9 розібрати міжкімнатну перегородку для обладнання житлової кімнати;

- прим. 1-3 обладнати під санвузол;

- прим. 1-1 обладнати під кухню;

- прим. 1-7 обладнати під кухню;

- власнику №1 обладнати вбиральню на дворі;

- власнику №2 обладнати окремий вхід до домоволодіння;

- кожному із співвласників обладнати вхід до горища будинку окремо;

- всі інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників обладнати окремо, згідно наданого варіанту розподілу домоволодіння та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.