рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/9683/21

Номер провадження 2/495/1048/2023

15 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Анісімової Н.Д.

при секретарі - Коліниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач, ОСОБА_1 , просить визначити місце проживання малолітньої дитини з ним.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14.09.2016 року між позивачем, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , був укладений шлюб, який за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2021 року по справі 495/4377/21 - було розірвано. Від шлюбу у них є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1 , актовий запис № 907, від 16.11.2016 року), який на даний час є неповнолітньою дитиною.

На сьогоднішній день дитина проживає разом із батьком. Неповнолітній ОСОБА_3 не бачився з матір`ю близько року, мати не відвідує його, не вітає сина з днем народження, не телефонує, не передає подарунків, не цікавиться життям сина.

Позивач заявляє, що відсутність матері у повсякденному житті сина перешкоджає у низці соціальних питань, а саме: оформлення декларацій з сімейним лікарем, виїзду за кордон на відпочинок, оформлення до учбового закладу, отримання паспорту громадянина України тощо.

Неповнолітня дитина перебуває на повному утримані батька, який в свою чергу має позитивну характеристику, має дохід і є власником нерухомого майна.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце судового розгляду був належним чином сповіщений.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

У суді встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 14.09.2019 року по 22.09.2021 року перебували у шлюбних відносинах. Від цього шлюбу мають сумісну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , актовий запис № 907, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.11.2016 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьком і матір`ю є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.03.2022 року складеного начальником служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, головним спеціалістом служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 разом з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи ОСОБА_1 від 29.07.2021 року № 125, батько в повній мірі здатний задовольнити потреби дитини.

Висновком виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 32/661 від 12.04.2022 року визнано доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком ОСОБА_1 .

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4).

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи позицію служби у справах дітей, яка дійшла висновку про доцільність проживання дитини з батьком, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час дитина проживає разом з батьком, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, батько виховує та утримує сина, між дитиною і батьком встановлений міцний психологічний зв`язок, існує довіра, взаєморозуміння, тому суд вважає вірним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із його батьком - позивачем ОСОБА_1 .

Саме проживання малолітньої дитини із батьком, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 12, 42, 77-81, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 157, 160, 161 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання, в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.Д. Анісімова