Справа № 473/964/23
УХВАЛА

іменем України

"08" березня 2023 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина.

Заявниця є спадкоємицею за правом представлення, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті бабусі шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Н.М.

Окрім неї із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Н.М. звернувся син ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Належним чином прийнявши спадщину, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу її оформлення.

Проте нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Н.М. відмовила заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю доказів наявності між заявницею та спадкодавицею родинних відносин (відсутністю свідоцтва про народження батька заявниці, який народився в Республіці Туркменістан).

З метою отримання вказаного документа нотаріус направила відповідний запит до компетентних органів Туркменістану щодо надання копії актового запису про народження батька заявниці, однак відповідь на запит нотаріуса не надійшла.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила про встановлення в судовому порядку між нею та ОСОБА_3 факту родинних відносин, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суддею було встановлено наступне.

У провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа №473/2815/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Вознесенської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Кучерова Н.М., про визнання права власності на майно в порядку спадкування та внесення відомостей до реєстру.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Кучерова Н.М., про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на частку земельної ділянки площею 0,1000 га., розташованої по АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на частку земельної ділянки площею 0,1225 га., розташованої по АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З матеріалів справи №473/2815/22, зокрема позовної заяви, протоколів та аудіозаписів судових засідань, вбачається, що в межах розгляду вказаної справи ОСОБА_2 (через свого представника) оспорював як факт наявності родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , так і право заявниці на частку спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Таким чином, встановлення факту родинних відносин в окремому провадженні можливе лише в разі відсутності спору про право цивільне.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19, від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За встановлених обставин, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 315 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з такою самою вимогою в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В. Вуїв