Провадження № 2-ві/947/7/23
УХВАЛА

20.03.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченка В.О., розглянувши заяву адвоката Перепелиці Ірини Іванівни. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Салтан Людмили Володимирівни, головуючої по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання право власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси ( головуючий суддя Салтан Л.В.) розглядається цивільна справа за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю , без укладення шлюбу , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1987 по 2021 роки, визнання квартири АДРЕСА_1 також автомобіля Volkswagen Passat, 2008 року випуску спільною сумісною власністю та визнання право власності на частину спільного сумісного майна.

15.03.2023 року до суду надійшла заява від представника відповідача про відвід судді Салтан Л.В. по справі №947/27228/22.

Представник відповідача в обґрунтування підстав для відводу судді посилається на те, що певні дії та рішення судді викликають в нього сумнів в її об`єктивності.

Так, заявник визначає, що ухвала про відкриття провадження була постановлена з порушенням вимог ЦПК України, також представником відповідача було направлено заяву про відкладення підготовчого засідання, проте суддя проігнорувала її заяву та закрила підготовче засідання, окрім того суддя не може кваліфіковано розглядати справу, оскільки за даними сайту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України рішенням від 21.12.2018 року вона не склала іспит для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії від 02 березня 2018 року № 33/зп-18 і суддю Салтан Л.В. визнано такою, що не відповідає займаній посаді.

Ухвалою від 16.03.2023 року головуючим по справі суддею Салтан Л.В. зазначений відвід визнаний необґрунтованим і заява про відвід передана для автоматизованого визначення складу суду для його розгляду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу заяви про відвід судді Салтан Л.В. від 17.03.2023 року , розгляд заяви адвоката Перепелиці І.І. , який діє в інтересах ОСОБА_1 розподілено на суддю Луняченко В.О.

Враховуючи що 18 та 19 березня 2023 року були вихідними розгляд заяви було здійснено 20.03.2023 року.

З 15.12.2017 року ( в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020 ), діючим Цивільним процесуальним кодексом України ( далі по тексту ЦПК України ), встановлений порядок розгляду відводу судді та врегульовані підстави для відводу.

Відповідно до вимог ч.1-4 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як зазначено у ч.7,8,11 вищезазначеної статті питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу судді у цивільному процесі врегульовані статтями 36,37 ЦПК.

Статтею 36 ЦПК України встановлено:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу ( ч.4 ст. 36 ЦПК України ).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 14 липня 2020 року у справі № 826/11409/17 для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Сам по собі факт звернення учасника справи із заявою про відвід не може бути підставою для відводу такому головуючому, так як зворотне може привести до зловживання сторонами, які не згодні із визначеним автоматизованою системою головуючим по справі , до маніпулювання порядком призначення головуючих по справі через звернення із відповідними заявами чи скаргами, що також підтверджується і вищевикладеною позицією Ради суддів України у рішенні від 01 березня 2019 року за №13 «Про внесення змін до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34» було вирішено внести зміни до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів».

У даному випадку обґрунтування відводу судді посиланням на процесуальні рішення суду у вигляді прийняття позовної заяви до провадження та проведення підготовчого засідання без участі сторони, у відповідності до вимог ч.4 ст. 36 ЦПК України не можуть бути підставою для відводу.

Посилання заявника про неправомочність головуючого на здійснення правосуддя внаслідок рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.12.2018 року, не приймається судом, враховуючи, що 26 серпня 2021 року Вищою радою правосуддя України прийнято рішення № 1871/0/15-21 «Про відмову у задоволенні подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Київського районного суду міста Одеси на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України», таким чином суддя продовжує перебувати на посаді судді, а оскаржуване рішення ВККС від 21.12.2018 втратило юридичне значення.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що зазначені у заяві адвоката Перепелиці І.І. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , обставини , які на думку заявника є підставами для відводу судді, є необґрунтованими, та такими що не відповідають підставам для відводу визначеному законодавством України та такими, що не відповідають дійсності відносно неправомочності судді у здійсненні правосуддя, а тому у зазначеної заяві слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Перепелиці Ірини Іванівни, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Салтан Людмили Володимирівни, головуючої у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно.

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.