Справа № 525/372/22
Номер провадження 2/525/19/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2023 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

В червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування свого позову позивач ОСОБА_1 вказує на те, що він являється головою Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулись збори виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області в селищі Гоголеве Миргородського району Полтавської області, на яких було внесено пропозицію про відкликання селищного голови Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області з посади за народною ініціативою відповідно до положення ст. 79 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ст. ст. 34 - 41 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Саме ІНФОРМАЦІЯ_2 на зборах виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, відбувся публічний виступ Відповідача по справі ОСОБА_3 , що є жителем с. Устивиця, який у ході свого виступу перед кількістю 209 чоловік виборців (як це зазначено в протоколі загальних зборів) повідомив інформацію, що не відповідає дійсності, є неправдивою та такою що підлягає до спростування, відео звернення було також викладено у YouTub, де на даний час і зберігається за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію відеозапису із зборів виборців, позивач долучив до матеріалів справи.

На відеозаписі на 30 хвилині 07 секунд Відповідач по справі перед зборами виборців, зазначає: 1) - "...І друге питання яке у мене є до голови. Перше, як так трапилось, що за цей рік він тричі порушив закони України. Одна справа знаходиться в суді по хуліганству. Дві справи, проводяться слідчі дії, прокуратурою Миргородською і на контролі Полтавської прокуратури.... "; 2) - "...Справи внесені до Єдиного державного реєстру, щоб ви знали, проводяться слідчі дії, перше питання: незаконна вирубка дерев, громаді нанесено збитків на 193 тисячі гривень"; 3) - "...Ще одне правопорушення, ведуться слідчі дії, незаконне використання і розтрата державного майна, тобто 48 млн. гривень, пішли невідомо куди... Хотілось би почути від голови, як таке могло статися, що таке відбулось і хто його штовхнув на такі порушення, він мабуть, не розуміє, що він собі копає яму".

Дані висловлювання Відповідача по справі, позивач вважає, що не були оціночними висловлюваннями або критикою діяльності позивача, як селищного голови. Дані слова були завідомо неправдивими, спрямованими на формування у громадян на загальних зборах уявлення про наявність відносно нього, як селищного голови. Звісно, що такі дані, які були висвітлені Відповідачем на загальних зборах були здійснені для більшого негативного забарвлення мене, як особи, якій довірили посаду селищного Голови і який зі слів Відповідача таку довіру не виправдав та ще порушив закон і являється фігурантом кримінальних проваджень. Звісно, що це є абсолютно неправдивою інформацією та не відповідає дійсності, про що Відповідач достовірно знав, коли таку інформацію розповсюджував. Такі слова Відповідача підірвали довіру громадян до позивача, як людини, якій вони довірили посаду селищного голови, вплинули на ставлення до нього, як керівника та ділову репутацію, мали жахливо негативний наслідок для його честі та гідності, адже його звинуватили у вчиненні кримінальних правопорушень за хуліганство та розкраданні майна громади. Відповідач по справі, повинен спростувати дану недостовірну інформацію у той же спосіб, у який він її повідомив мешканцям нашої територіальної громади.

Такі обставини, звісно вплинули на стан здоров`я позивача та спричинили його погіршення, через розповсюдження недостовірної інформації, позивач змушений був пройти курс лікування, для стабілізації загального емоційного стану. Такими діями Відповідач заподіяв йому значної моральної шкоди.

В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом з вимогами: 1) визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність і ділову репутацію інформацію, що була розповсюджена ОСОБА_3 , а саме щодо наявності кримінальних проваджень за участі ОСОБА_1 у висловлюваннях: "І друге питання яке у мене є до голови. Перше, як так трапилось, що за цей рік він тричі порушив закони України. Одна справа знаходиться в суді по хуліганству. Дві справи, проводяться слідчі дії, прокуратурою Миргородською і на контролі Полтавської прокуратури…". "...Справи внесені до Єдиного державного реєстру, щоб ви знали, проводяться слідчі дії, перше питання: незаконна вирубка дерев, громаді нанесено збитків на 193 тисячі гривень". "...Ще одне правопорушення, ведуться слідчі дії, незаконне використання і розтрата державного майна, тобто 48 млн. гривень, пішли невідомо куди…". "Хотілось би почути від голови, як таке могло статися, що таке відбулось і хто його штовхнув на такі порушення, він мабуть, не розуміє, що він собі копає яму"; 2) зобов`язати ОСОБА_3 спростувати висловлену ним недостовірну інформації, поширену ним на загальних зборах виборців жителів Гоголівської територіальної громади, тим самим способом, яким вона була розголошена серед громадян Гоголівської територіальної громади та у мережі Youtube, шляхом оприлюднення інформації про відсутність будь - яких кримінальних проваджень де фігурантом був би ОСОБА_1 та наявність кримінальних правопорушень щодо розкрадання майна громади та нецільове використання коштів громади та хуліганство; 3) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень 00 копійок; 4) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 992 гривні 00 копійок та витрат на професійну правничу допомогу.

18.10.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги викладені у резолютивній частині позовної заяви підтримали, посилалися на аргументи зазначені в змісті позовної заяви поданої до суду.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, не заперечував своєї участі ІНФОРМАЦІЯ_2 на зборах виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області в селищі Гоголеве Миргородського району Полтавської області, як і те, що серед інших виступив на зборах із промовою, але вважав, що його виступ не можна вважати таким, який порушує честь та гідність позивача по справі, а зауваження та критика на адресу голови громади - позивача по справі, були вжиті ним з метою надання оцінки діяльності посадової особи, інформація подавалася ним не у стверджувальній формі, а у формі запитання саме до відповідної посадової особи, а тому не може вважатися, чи розглядатися як недостовірна інформація щодо особи. Факт розміщення на популярному відеохостингу YouTub відеоматеріалу зборів виборців Гоголівської територіальної громади, який містить і запис його виступу, заперечував, хто розмістив вказаний матеріал особисто йому не відомо.

Представник відповідача в судовому засідання вважав, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю, посилаючись на аргументи зазначені ним у змісті відзиву поданого до суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вивчивши зміст поданих до суду письмових заяв, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен повинен неухильно дотримуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, у якій стверджується про порушення особою норм чинного законодавства, учинення будь-яких інших протиправних дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до ділової репутації.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України керівником ГОГОЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, юридична адреса: Україна, Полтавська область, Миргородський район, селище міського типу Гоголеве, вулиця Горєва, будинок 27, ідентифікаційний код: 21045018, є ОСОБА_1 - позивач по справі. (а.с. 17).

ОСОБА_3 - відповідач по справі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, фізична особа, яка проживає на території Гоголівської територіальної громади Миргородського району (а.с. 2, 72).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Гоголеве Миргородського району Полтавської області, відбулися збори виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, на зборах були присутні 209 чоловік, що підтверджується Витягом з протоколу зборів виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області (а.с. 19-23).

Збори виборців проводилися в межах спеціальної процедури відкликання депутата/селищного голови місцевої ради за народною ініціативою відповідно до положень ст. 79 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 37-41 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" (а.с. 18, 19-23).

Відеозапис зборів виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 за твердженням сторони позивача був розміщений на популярному відеохостингу YouTub за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалість відеозапису 01 година 18 хвилин 49 секунд, що не заперечується стороною відповідача.

Відеозапис зборів виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 (інформація на CD-диск а.с. 32), свідчить про професійну зйомку відеоролика та залучення кількох осіб, які відповідали за знімання та монтування ролику. Відео не містить інформації, що у його створенні, як інформаційного об`єкту, брав участь відповідач по справі.

Переглянутий в судовому засіданні відео файл на CD-R диску (інформація на CD-диск а.с. 32), свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на зборах виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області виступав з промовою відповідач по справі ОСОБА_3 , що не заперечується стороною відповідача.

У своєму виступі на зборах виборців відповідач по справі (початок виступу 30 хвилина 07 секунд) зазначив наступне (текст виступу дослівно): "…Як так трапилося, що за цей рік тричі порушив закони України. Одна справа знаходиться в суді по хуліганстві, дві справи знаходяться… проводяться слідчі дії прокуратурою Миргородською і на контролі Полтавської прокуратури. Це два порушення. Перше правопорушення - це справи внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щоб ви знали це… і зараз проводяться слідчі дії. Перше питання - незаконна вирубка дерев, громаді нанесено збитків на 193 тисячі гривень, це оті дерева, що вирубані у нас по селах, скрізь, це і посадки, все це 193 тисячі гривень. Це злочин, який в особисто крупних розмірах, і за це передбачається по закону по статті 296, по статті 246 частині четвертій позбавлення волі від 5 до 10 років. Далі, ще одне правопорушення, теж проводяться слідчі дії, незаконне ви користування і розтрата державного майна. Тоїсть 48 мільйонів гривень пішли невідомо куди, роздали десятки землі не вам, не гоголянам, і не устивлянам, не членам громади, а пороздавали кудись і комусь. Це теж ваше майно. А це вже злочин більш тяжкий, це злочин по частині 4 статті 191 Карного Кодексу і передбачає позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Хотілось би почути від голови, як таке могло статись, що таке відбулося, хто його штовхнув на таке порушення. Він мабуть не розуміє, що він себе… сам собі копає яму. Я б хотів йому порадити і депутатам. Шановні депутати, із 22 двох депутатів, 18 депутатів голосували за всі ці незаконні рішення громади, на сесіях тільки чотири депутати були проти. Люди ж вас обрали, люди ж вам довірили, що ж ви зробили в ітогі… Як можна оцінювати роботу, коли ніякої роботи? … На мою думку, робота незадовільна… і громадська недовіра. А побажання йому, він ще молодий парень, я б дуже не хотів, щоб він сів лаву підсудних. У мене до нього нічого немає і мені від нього нічого не треба, тільки, як порада, хай прийде до людей, стане на коліна, попросить вибачення, і він і секретар селищної ради, і вісімнадцять депутатів, які його підтримали, напишіть заяву, будь ласка про самовідвод, про звільнення. Не копайте собі люди яму, бо не дай бог сядете.".

Стороною позивача не надано до суду доказів про те, що відповідач по справі здійснив дії щодо розміщення відеозапису зборів виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 на популярному відеохостингу YouTub за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про інформацію", інформація це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи. Або посадової особи рівня суспільного значення та його діяльність представляє суспільний інтерес.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Як зазначалося судом вище, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Аналізуючи наведену вище інформацію, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено в судовому засіданні що відповідачем по справі розповсюджені відомості, що стосуються позивача по справі на популярному відеохостингу YouTub за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Авторство даного відео, яке висвітлює зборів виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 судом в ході судового засідання не з`ясовувалося, а доказів того, що відповідач розмістив дане відео на відеохостингу чи був особисто причетний до його створення, до суду стороною позивача не надано.

Щодо оцінки судом інформації, яка міститься у виступі відповідача, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_2 на зборах виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, при цьому суд аналізує дану повний текст даної промови так і частину, на яку наголошує позивач по справі, а саме: 1) - "...І друге питання яке у мене є до голови. Перше, як так трапилось, що за цей рік він тричі порушив закони України. Одна справа знаходиться в суді по хуліганству. Дві справи, проводяться слідчі дії, прокуратурою Миргородською і на контролі Полтавської прокуратури.... "; 2) - "...Справи внесені до Єдиного державного реєстру, щоб ви знали, проводяться слідчі дії, перше питання: незаконна вирубка дерев, громаді нанесено збитків на 193 тисячі гривень"; 3) - "...Ще одне правопорушення, ведуться слідчі дії, незаконне використання і розтрата державного майна, тобто 48 млн. гривень, пішли невідомо куди... Хотілось би почути від голови, як таке могло статися, що таке відбулось і хто його штовхнув на такі порушення, він мабуть, не розуміє, що він собі копає яму".

Європейський Суд з прав людини звернув увагу на необхідність розрізнення фактів та оціночних суджень: "На думку суду, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна", зазначив Суд у рішеннях по справах "Лінгенс проти Австрії" (п. 46), 12/1984/84/131 від 08.07.1986 року та "Українська Пресс-Група" проти України" (п. 41), заява № 72713/01 від 29.03.2005 року.

Тобто, якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню.

Суд не погоджується із позицією сторони позивача, що наведений витяг із виступу відповідача містить фактичні данні.

Проаналізована судом інформація, яка міститься у наведеному позивачем частині виступу відповідача не містить відповідних даних, які можна перевірити на предмет існування конкретних фактів, які можна ідентифікувати і в свою чергу перевірити.

Суд зазначає, що стороною позивача по справі не надано в судовому засіданні жодного доказу на підтвердження існування або не існування саме конкретних фактів, які в свою чергу кореспондуються із інформацією, яка міститься у витягу із виступу відповідача, як і зазначена у витягу із виступу інформація не містить конкретних фактів, які можуть бути перевірені судом у належний спосіб.

Наданий до суду лист від 10.12.2021 року за підписом керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Сергієм Шикуновим, що у провадженні підконтрольних окружній прокуратурі територіальних підрозділах поліції, станом на 10.12.2021 року відсутні кримінальні провадження у яких ОСОБА_1 було повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень, або обвинувальні акти відносно позивача направлені до суду (а.с. 24), суд не розглядає, як доказ, який спростовує висновок суду, зважаючи, що зміст інформації виступу відповідача по справі прямо не кореспондується із інформацією, яка зазначена у наданому до суду листі, а тому не може, ані підтвердити, ані спростувати зазначену у виступі інформацію.

Зважаючи на викладене вище, суд не знаходить підстав для застосування такого визначеного позивачем способу захисту, як спростування недостовірної інформації, зважаючи, що суду не доведено, що розповсюджена стороною відповідача інформація є недостовірною, а тому в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо позиції сторони позивача про те, що вказані вислови, які наведені у виступі відповідача по справі за своїм характером та змістом ґрунтуються на твердженнях про причетність позивача до вчинення злочинів, то суд зазначає наступне.

Суд приймає до уваги той факт, що виступ відповідача відбувся в межах спеціальної процедури, яку регулює закон, а саме: відкликання селищного голови місцевої ради за народною ініціативою відповідно до положень ст. 79 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 37-41 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Судом встановлено, що позивача по справі є головою селищної ради, що не заперечується сторонами по справі та підтверджується доказами, які досліджені в межах судового розгляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Відповідно до Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Відповідно до положень пункту 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року №8рп/2003, проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Тому суд розглядає позивача, як публічну особу, яка в межах своїх повноважень впливає на життя територіальної громади та приймає активну участь у її житті, і яка була обізнана зі своїм статусом.

За положеннями статті 29 Закону України "Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII, суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

При цьому суспільство також має право на отримання інформації яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі усіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства, тому так важливо щоб інформація. Яка розповсюджується будь ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності з одного боку а з іншого була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб.

За таких обставин, з огляду на необхідність громадського контролю за діяльністю державних органів та посадових осіб інформація, яка розповсюджується щодо державних посадовців, публічних осіб є суспільно важливою інформацією, а обмеження щодо розповсюдження цієї інформації та межі критики та оцінки поведінки є більш ширшими ніж межі критики та оцінки поведінки пересічного громадянина.

Публічна особа, державний службовець, повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони обираючи кар`єру публічної особи погодились на таку увагу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є публічною особою, керівником - головою ГОГОЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, юридична адреса: Україна, Полтавська область, Миргородський район, селище міського типу Гоголеве, вулиця Горєва, будинок 27, ідентифікаційний код: 21045018, який обіймає публічну посаду, а відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у житті громади, та його безпосередні дії становлять суспільний інтерес.

Аналізуючи розголошену відповідачем інформацію щодо позивача (повний текст промови) суд передусім виходить не з точки зору її достовірності, а з точки зору межі допустимості критики та оцінки діяльності відповідача - публічної особи та державного службовця.

На думку суду, висловлювання відповідача щодо позивача не переходять межі допустимої критики, як публічної особи, хоч і можуть зачіпати його почуття як громадянина України.

Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх показаннях підтвердили факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Гоголеве Миргородського району Полтавської області, відбулися збори виборців Гоголівської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, виступав відповідач по справі ОСОБА_3 , не спростовують висновків суду.

Що стягнення із сторони відповідача моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації через засоби масової інформації у розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок).

Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на те, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є похідною вимогою, а тому не підлягає задоволенню.

Інші досліджені в судовому засіданні докази не спростовують висновків суду.

Суд також звертає увагу на обраний спосіб захисту щодо позовної вимоги про спростування недостовірної інформації тим самим способом, яким вона була розголошена серед громадян та жителів сила, що стосується саме виступу відповідача на зборах виборців.

Зважаючи, що виступ відповідача, як встановлено судом відбувся в межах спеціальної визначеної законом процедури відкликання селищного голови місцевої ради за народною ініціативою відповідно до положень ст. 79 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 37-41 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", яка не може бути відтворена ні за бажанням відповідача по справі такі і за рішенням суду, то суд приходить до висновку, що в даній частині позовної вимоги позивачем сформульовано неналежний спосіб захисту.

Зважаючи на вище зазначене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2023 року.

Суддя Ю.І. Ячало