Ухвала

24 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 581/285/22

провадження № 61-2106ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1

в частині позовних вимог про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про відкликання позову в частині вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено. Позовну заяву в зазначеній частині повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року залишено без руху. Запропоновано заявникові звернутися до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплатити судовий збір за звернення до суду з апеляційною скаргою. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року

продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

У лютому 2023 року, ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, у якій просить ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 рокускасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан та на знищення житла внаслідок пожежі.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній

у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, суд має встановити майновий стан сторони.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (дані про доходи за попередній календарний рік (2022), наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Таким чином, у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 684,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при зверненні з апеляційною і касаційною скаргою на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (536,80 грн).

Оскільки предметом оскарження у вказаній справі є ухвала Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 536,80 грн (2 684,00 х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

2. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга ОСОБА_1 в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник у змісті касаційної скарги хоча і посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення останнім норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, зокрема конкретні норми права, порушені апеляційним судом

в оскаржуваній ухвалі, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

3. Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:

- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення

у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково

і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду

у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У змісті касаційної скарги в якості оскаржуваного судового рішення заявник зазначає ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 року про повернення апеляційної скарги заявникові, одночасно прохальна частина касаційної скарги містить клопотання про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі одночасно зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що справа по суті не розглядалась.

Таким чином, ОСОБА_1 слід конкретизувати прохальну частину касаційної скарги із урахуванням змісту статті 409 ЦПК України, а також того, що розгляд справи по суті заявлених позовних вимог судами не відбувався та надати копію уточненої касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, заявнику необхідно: 1) сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, на підтвердження його необхідно надати суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

2) уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надати суду касаційну скаргу у новій редакції в змісті якої уточнити її прохальну частину з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, та надати копії уточненої касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394, 409 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 січня 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник