Справа № 452/557/22 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П.
Провадження № 22-ц/811/994/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області в складі судді Пошивака Ю.П. від 13 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №452/557/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року скасувати та зупинити виконавче провадження №68362839, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича на виконання виконавчого напису №20110 виданого 26.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №1292734 від 18.10.2019 року на суму 13760,00 гривень основного боргу та з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 15618 гривень 00 копійок, до вирішення справи по суті.

Зазначає, що законодавством передбачено можливість зупинення стягнення за виконавчим документом, як вид забезпечення позову. А оскільки, виконавчий напис оспорюється, то виконавче провадження за оскаржуваним виконавчим написом повинно бути зупинено до вирішення справи по суті, так як здійснення стягнення в разі скасування виконавчого напису приведе до необхідності стягнення безпідставно набутих грошових коштів та реалізація майна. Вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки між ним та відповідачем дійсно є наявний спір про визнання виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрите виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, і невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист оспорюваних його прав, та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому є необхідність та доцільність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. виконавче провадження № 68362839, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича на виконання виконавчого напису № 20110 виданий 26.11.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «BBC-Факторинг» заборгованість за кредитним договором № 1292734 від 18.10.2019 на суму 13760,00 грн, основного боргу та з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 15618 грн 00 коп. до вирішення справи по суті.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, клопотання про забезпечення позову, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст 3, 38 Закону України «Про виконавче провадження», 149,151-154, 258, 260, 353, 355 ЦПК України та відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадження ВП №68362839 з виконання виконавчого напису №20110, виданого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., в якій пунктом 3 зазначено стягувати з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1376,00 гривень. 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем при примусовому виконанні виконавчого листа керуючись ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. при примусовому виконанні виконавчого листа керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника. 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 15.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. керуючись ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника.Суд при ухваленні рішення виходив з того, що у поданій заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити виконавче провадження. Випадки зупинення виконавчого провадження регламентуються ст.38 Закону України «Про виконавче провадження». Законом України «Про виконавче провадження» прямо віднесено вирішення питання про зупинення виконавчого провадження до компетенції виконавця, а не суду. Не наділено суд правом зупинення виконавчого провадження і нормами ЦПК України. Разом з тим, учасник виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність виконавця, зокрема щодо відмови зупинити виконавче провадження за зверненням боржника або не зупинення виконавцем виконавчого провадження з урахуванням обставин передбачених ст.38 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене вище, виходячи з досліджених у судовому засіданні матеріалів заяви та системного аналізу наведених норм права, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, заявником не долучено жодного належного та допустимого доказу порушень його прав.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення; судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими не доведені, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливитивиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіянихкримінальним правопорушенням.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), дотаких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судомнакладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або маютьнаслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було вжито заходів забезпечення, про вжиття яких просив позивач.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, 22.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володисир Ігорович, у якому просив:

- визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20110 виданий 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №1292734 від 18.10.2019 року на загальну суму 13760,00 гривень.

В обґрунтування позову вказував на те, що жодного кредитного договору чи інших правочинів з ТзОВ «ВВС-Факторинг» не укладав та йому не було надано грошових коштів чи інших послуг, а тому у нього відсутня заборгованість перед відповідачем.

До позовної заяви позивачем долучено клопотання про забезпечення позову, у якому такий просив:

- зупинити виконавче провадження № 68362839, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича на виконання виконавчого напису №20110 виданий 26.11.2021 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №1292734 від 18.10.2019 року на суму 13760,00 гривень основного боргу та з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 15618 гривень 00 копійок, до вирішення справи по суті.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І., про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2022 року відкрито виконавче провадження № ВП № 68362839 на виконання виконавчого напису № 20110 виданого 26.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованості за кредитним договором №1292734 від 18.10.2019 року на загальну суму 13760,00 гривень основного боргу та прийнято постанову від 15.02.2022 року про оголошення в розшук майно боржника - ОСОБА_1 , постанову від 25.01.2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 482,00 гривень та прийнято постанову про арешт коштів боржника від 25.01.2022 року у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 15618,00 гривень.Оскільки, вище вказаний виконавчий напис оспорюється, то виконавче провадження за оскаржуваним виконавчим написом повинно бути зупинено до вирішення справи по суті, оскільки здійснення стягнення в разі скасування виконавчого напису приведе до необхідності стягнення безпідставно набутих грошових коштів та реалізація майна.

Із доводів позовної заяви, апеляційної скарги та інших матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, чого ніким із учасників не заперечувалось та не спростовано.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, також, зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Також, враховуючи, що 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадження №68362839, на підставі виконавчого напису №20110 від 26.11.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства; те, що 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. винесено постанову про арешт коштів боржника; те, що 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди; те, що 15.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. винесено постанову про розшук майна боржника, слід вважати, що невжиття заходу забезпечення, про який просив позивач поставило б під загрозу можливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнило чи навіть унеможливило ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Так, вжиття виконавцем заходів щодо виконання виконавчого напису, який потенційно може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, може спричинити додаткові спори, додаткові негативні для позивача наслідки, усунення яких потребуватиме вжиття додаткових заходів (зокрема, необхідність повернення арештованих та стягнутих коштів), що виключно ускладнить відновлення прав, за захистом яких він звернувся до суду, а навіть може призвести і до неможливості їх відновлення.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся в суд, колегія суддів вважає, що були наявними передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є адекватним, співмірним позовним вимогам та ефективним способом забезпечення позову.

Вказане відповідає, також, правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19.

Зважаючи на вказане слід вважати доводи клопотання та апеляційної скарги частково обґрунтованими та такі слід задовольнити частково.

Оскаржувану ж ухвалу слід скасувати з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68362839, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №20110 виданого 26.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованості за кредитним договором №1292734 від 18.10.2019 року на суму 13760,00 гривень основного боргу та з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 15618 гривень 00 копійок до набрання рішенням суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра