Справа № 950/1331/22
Номер провадження 2-о/950/3/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого -судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання - Сивоконь А.І.,

з участю: заявниці - ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа: Лебединська міська рада Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернувся до суду з зазначеною заявою, мотивуючи вимоги тим, що з травня 2015 року вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 її сином ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 , вели спільне господарство та здійснювала за ними догляд, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі, оскільки ОСОБА_4 являвся інвалідом І групи, ОСОБА_5 інвалідом ІІІ групи, а ОСОБА_3 , за станом здоров`я також потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за власний рахунок здійснила її поховання, та лишилася проживати разом з її сином ОСОБА_4 , оскільки за життя пообіцяла ОСОБА_3 , що буде доглядати за ним, так як у нього немає більш близьких людей, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять право на садибу по АДРЕСА_1 , яку померлий успадкував від своєї померлої матері ОСОБА_3 , але належним чином не встиг оформити. За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Після його смерті заявниця фактично прийняла все належне йому на момент смерті майно.

У зв`язку з цим заявниця звернулася до суду і просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю її - ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_4 у місті Лебедині Сумської області з травня 2015 року по день смерті останнього, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи проти заявлених вимог ОСОБА_1 заперечив, просив у задоволенні заяви відмовити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що всі люди про яких йде мова їй знайомі, коли вона переїжджала на АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , допомогла їй знайти дане домогосподарство. В ОСОБА_3 був син ОСОБА_4 який був інвалідом І групи, разом з ними також проживав ОСОБА_5 , який був інвалідом ІІІ групи. Весь цей час їм допомагала ОСОБА_1 , як по дому, так і по господарству, садила город, наводила лад, оскільки всі троє були хворими і навіть рухалися погано. ОСОБА_1 жила разом з ними, перебувала там цілими днями та здійснювала догляд за співмешканцями аж до кінця їх життя.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 часто була по АДРЕСА_1 , де проживали ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , які були інвалідами. Вона доглядала за ними, лікувала, навіть возила до лікарні у м. Суми, а після їх смерті оплачувала поховання, та заказувала кожному пам`ятники.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона знала цю родину, працювала разом з ОСОБА_3 , яка проживала разом із сином ОСОБА_4 , якого вона теж знала, та ОСОБА_5 , який був її співмешканцем. Усі троє були членами організації інвалідів. ОСОБА_1 опікувалася над всіма трьома інвалідами. За життя вони вдома достроїли веранду, замінили всі вікна. Коли захворіли ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , піклувалася про них та лікувала, із їхніх слів крім ОСОБА_1 , у них нікого немає. Після їх смерті, саме ОСОБА_1 організовувала поховання. У ОСОБА_3 , також є другий син ОСОБА_9 , але де він знаходиться, вона не знає, так як він більше 20 років до матері не приїзжав. Соціального працівника у ОСОБА_3 , вона ніколи не бачила, а вона сама про це ніколи не розповідала. Коли ОСОБА_3 разом із своїм сином ОСОБА_4 , перебували на лікуванні у м. Суми, до них хворих їздила ОСОБА_1 , тобто вона опікувалася ними навіть раніше 2015 року.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона з 2009 року працює в центрі надання соціальної допомоги. ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , проживали по АДРЕСА_1 . Спочатку вона надавала соціальну допомогу ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , а після їх смерті надавала допомогу і ОСОБА_4 , як інваліду на колясці. Вона особисто бачила ОСОБА_1 біля останніх, яка піклувалася про них, возила їх до лікарні, доглядала за ними, а після їхньої смерті займалася організацією поховання.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , проживали по АДРЕСА_1 . Вона особисто бачила як ОСОБА_1 доглядала за останніми, допомагала їм так як вони постійно хворіли, варила їм їсти, доглядала та садила город. ОСОБА_1 проживала з ними і в день, і вночі.

Вислухавши заявницю - ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 , свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця з травня 2015 року проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 її сином ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 , вели спільне господарство та здійснювала за ними догляд, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі, оскільки ОСОБА_4 являвся інвалідом І групи, ОСОБА_5 інвалідом ІІІ групи, а ОСОБА_3 , за станом здоров`я також потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за власний рахунок здійснила її поховання, та лишилася проживати разом з її сином ОСОБА_4 який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять право на садибу по АДРЕСА_1 , яку померлий успадкував від своєї померлої матері ОСОБА_3 , але належним чином не встиг оформити. За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Після його смерті заявниця фактично прийняла все належне йому на момент смерті майно. Спадкоємців першої, другої та третьої черги померлий не має. Після його смерті заявниця фактично прийняла все належне йому на момент смерті майно, так як проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі цього заявниця, як спадкоємець четвертої черги за законом звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , але було роз`яснено, що вона дійсно може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців за законом, але лише в тому випадку якщо цей факт буде встановлений рішенням суду та запропонував їй звернутися до Лебединського районного суду Сумської області для встановлення факту її, ОСОБА_1 проживання однією сім`єю із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У судовому засіданні встановлено що ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , проживали однією сім`єю, так як заявниця здійснювала за ним догляд, оскільки останній являвся інвалідом І групи, і потребував постійного догляду.

Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,264, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_4 у місті Лебедині Сумської області з травня 2015 року по день смерті останнього, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повне судове рішення складено 09.03.2023

Суддя Олександр ЧХАЙЛО