Провадження № 2/0158/46/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2023 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Костюкевича О.К.
секретаря Хмілевської І.О.
за участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на сина, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2020 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою та перебувають на утриманні останньої.
Так, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання дітей.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.04.2021 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 16.03.2021 року, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Крім цього, постановою Волинського апеляційного суду від 30.06.2021 рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.04.2021 в частині стягуваних аліментів на утримання дітей змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 16.03.2021 року, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивачка вказує, що як судом першої інстанції, так і апеляційним судом при визначенні розміру аліментів вплинули ті обставини, що вона та діти проживають у квартирі, яка належить на праві власності відповідачу, останній проводить оплату на утримання квартири. Також, відповідач оплачує вартість навчання старшого сина ОСОБА_4 у приватному закладі загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК», здійснює оплату за харчування сина та надає матеріальну підтримку для дітей та дружини.

Однак, після ухвалення зазначених судових рішень відповідач припинив здійснювати оплату за навчання сина ОСОБА_4 та за його харчування. Припинив сплачувати відповідні комунальні послуги в квартирі, де вона проживала з дітьми, та фактично її вижив із квартири.

Такі дії відповідача змусили її винаймати житло, самостійно сплачувати кошти за оренду житла та комунальні платежі, а також оплачувати навчання сина ОСОБА_4 у приватному закладі загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК».

Так, позивачка ОСОБА_1 вважає, що вказані витрати є додатковими витратами на дитину, а тому, в розумінні ст. 185 СК України підлягають стягненню із відповідача на її користь.

З врахуванням наведеного, просить суд, стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 73 400 грн., з яких: 49 800 грн. - на навчання сина; 5 600 грн. - оплату за харчування у навчальному закладі; 18 000 грн. - орендну плату.

Стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 23 050 грн. щомісячно, з яких: 12 450 грн. щомісячно - за навчання сина; 2 800 грн. щомісячно до 31.05.2023 - оплату за харчування у навчальному закладі; 6 000 грн. щомісячно - орендну плату; 1 800 грн. щомісячно до 01.09.2023 комунальні послуги.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.12.2022 провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача адвокатом Ольховським М.В. подано до суду відзив на позов, у якому заперечує позовні вимоги. Вказує, що відповідач належним чином виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що є достатнім для їх фізичного, інтелектуального та соціального розвитку, заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Вважає, що у позивачки не було крайньої необхідності укладати договір з приватним закладом загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК» на навчальний 2022/2023 рік, для здобуття загальної середньої освіти сином ОСОБА_4 , оскільки приватна школа не є спеціалізованим навчальним закладом для дітей з особливими потребами чи з особливими здібностями. Тобто, вказаний заклад не надає послуг для дітей, що потребують спеціального харчування, більшої уваги та особливого догляду. Згідно характеристики ОСОБА_4 , останній має навчальні досягнення середнього рівня. Рішення про відвідування дитиною саме зазначеного навчального закладу приймалось позивачем одноосібно та не було викликано особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України. При цьому, ОСОБА_4 має можливість отримати безкоштовну середню освіту, гарантовану державою.

Разом з тим, витрати пов`язані з орендною платою житлового приміщення та плата за комунальні послуги, згідно положень ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на утримання дітей, викликаних особливими обставинами (розвитком їх здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), а тому такі вимоги позивачки є безпідставними та необґрунтованими.

З цих підстав, просить суд, відмовити в задоволені позову.

Крім цього, ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на сина, мотивуючи його тим, що заявляючи первісні позовні вимоги ОСОБА_1 , серед іншого, просить стягнути додаткові витрати на навчання їх спільного сина ОСОБА_4 у приватному закладі загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК», а саме, витрати за навчання понесені нею за вересень-листопад 2022 року, а також фінансувати ці витрати на майбутнє.

Так, якщо суд вважатиме, що такі витрати все ж таки є додатковими та підлягають відшкодуванню, тому просить, стягнути з ОСОБА_1 на його користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 108 413 грн., що є 50% понесених витрат, які він сплатив за навчання сина у вищевказаному навчальному закладі за період 2020/2022 роки.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Ольховський М.В. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення первісного позову, оскільки вказані витрати не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, та підтримав зустрічний позов з підстав наведених у ньому.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, сторони по справі з 30.05.2008 перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області за актовим записом №436, даний факт стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.05.2008, який в подальшому в судовому порядку, на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2020 (справа №161/18437/20) було розірвано, рішення набрало законної сили (а.с.7-8).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 від 29.07.2008, серії НОМЕР_3 від 11.08.2021 сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.04.2021 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 16.03.2021 року, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 35-37).

Постановою Волинського апеляційного суду від 30.06.2021 рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.04.2021 в частині стягуваних аліментів на утримання дітей змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 16.03.2021 року, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 41-44).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, ОСОБА_3 , на підставі укладених договорів із приватним закладом загальної середньої освіти Луцький ліцей «АЙ ТІ СТЕП ЛУЦЬК», оплачував навчання сина ОСОБА_4 в період з 2020 по 2022 навчальні роки, що підтверджується відповідними копіями квитанцій (а.с.107-121).

Відповідно до копії листа «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК» №33 від 31.08.2022, ніхто з батьків не виявив бажання укласти договір для забезпечення організації навчального процесу ОСОБА_4 на 2022-2023 навчальний рік (а.с. 34).

Крім цього, як вбачається із договору про надання освітніх послуг №289000157 від 01.09.2022 укладеного між приватним закладом загальної середньої освіти Луцький ліцей «АЙ ТІ СТЕП ЛУЦЬК» та ОСОБА_1 загальна вартість надання освітніх послуг для ОСОБА_4 за навчальний 2022/2023 роки становить 99 960 грн., вартість одного рівноцінного платежу 12 495 грн. (а.с. 20-22).

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 надала копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» щодо здійснення нею чотирьох платежів по 12 495 грн. на рахунок приватного закладу загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК» на навчання ОСОБА_4 , тобто за 4 місяці навчального 2022/2023 року (а.с. 23-26), та копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» про систематичну оплату харчування дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у відповідних навчальних закладах (а.с. 54-79).

Відповідно до консультаційного висновку психолога ОСОБА_6 від 30.08.2022, за результатами обстеження ОСОБА_4 загальний розвиток дитини відповідає віковій нормі, змін в структурі особистості не виявлено, поведінка, емоційний стан та соціальна активність дитини, з врахуванням обставин які склалися в сім`ї, відповідають його підлітковому віку (а.с. 27).

Як вбачається з характеристики наданої відносно учня «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК» ОСОБА_4 , зокрема, останній має навчальні досягнення середнього рівня, мати та батько приділяють належну увагу вихованню дитини (а.с. 28).

Крім цього, судом досліджено характеристику ОСОБА_5 який є вихованцем закладу дошкільної освіти №20 м. Луцьк (довідка від 05.01.2022) (а.с. 13).

Із копії довідки територіального управління ДСА України у Волинській області №444 від 15.08.2022 вбачається, що із суддівської винагороди ОСОБА_3 , за період із листопада 2021 року по липень 2022 року відраховані аліменти в сумі 152 384,86 грн. (а.с. 99).

Згідно із висновками за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 10.12.2021 та від 31.08.2022 виданими службою у справах дітей Луцької міської ради, одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину) (а.с. 31,33).

Як вбачається з довідки Волинського апеляційного суду №09.40/80/2022 від 16.11.2022, ОСОБА_1 з 28.11.2018 по даний час працює у Волинському апеляційному суді на посаді секретаря судового засідання відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ (а.с. 11).

Загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2022 року, за винятком аліментів, становить 122 883,38 грн. (довідка про доходи від 04.01.2023) (а.с. 128).

Згідно із договором оренди (найму) житлового приміщення від 01.09.2022, ОСОБА_1 винаймає квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; щомісячна орендна плата становить 150 євро за курсом НБУ на час розрахунку (а.с. 18-19).

Відповідно до копії квитанції про сплату комунальних послуг у вищевказаному житловому приміщенні за вересень 2022 року в загальному розмірі становить 1769,78 грн. (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, витрати, які позивач ОСОБА_1 віднесла до витрат, пов`язаних з навчанням дитини у приватному закладі загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК» не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України.

Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що у дитини є хист до вивчення іноземної мови та АЙТІ-програмування, не свідчить про те, що у дитини є певні досягнення та здібності саме в цих галузях, які вона має розвивати. Будь-яких висновків компетентних установ з цього приводу, позивач суду не надала.

Крім цього, позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини.

Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною саме приватного закладу загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК», для розвитку його особливих здібностей, у розумінні статті 185 СК України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрат пов`язаних із орендною платою за договором оренди (найму) житлового приміщення та плати за комунальні послуги, а також витрат пов`язаних із харчуванням неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у відповідних навчальних закладах, то слід зазначити, що такі витрати в розумінні статті 185 СК України, не є додатковими витратами на утримання дітей, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а тому такі вимоги є необґрунтованими. При цьому, як зазначалось вище, позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей.

Враховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин з дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей у зв`язку з їх недоведеністю, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічні висновки, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у Постанові Верховного Суду від 29.04.2022 у справі №761/27222/20, провадження № 61-8815св21.

Разом з тим, з підстав наведених вище, не підлягає до задоволення зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на сина, понесених ним за навчання ОСОБА_4 у приватному закладі загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ ЛУЦЬК» в період з 2020 по 2022 навчальні роки, так як такі витрати, в розумінні статті 185 СК України, не викликані особливими обставинами, відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 185 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 211, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 279, 352, 354, ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на сина - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 23.02.2023