Справа № 347/1306/22
Провадження № 2-др/347/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Додаткове)

13 березня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря Рибчук Х.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад доводів заявника.

16.02.2023 року заочним рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 04 липня 2022 року в розмірі 63 688 гривень, та судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

21.02.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про відшкодування витрат понесених на правову допомогу, у зв`язку із розглядом справи в розмірі 7000 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог, адвокат Поліковський Г.М. надав копію договору про надання правової допомоги, копію квитанції на суму 7 000 гривень, та копію акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року.

Заявлену до стягнення суму вважає обґрунтованою відносно затраченого часу на правову допомогу та складності справи.

Позивач та її представник - адвокат Поліковський Г.М. в судове засідання не з`явилися. Однак від представника позивач надійшла заява про проведення судового засідання 13.03.2023 року щодо розгляду заяви про відшкодування витрат на правову допомогу без участі позивача, та її представника.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлялася, про судове засідання на 13.03.2023 року, однак не з`явилася (а.с.89). Про причини неявки суд не повідомляла.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положення ст. ст. 247 та 270 ЦПК України суд вважав можливим провести розгляд заяви без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши подане клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, оцінивши в сукупності надані докази, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

21.02.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про відшкодування витрат понесених на правову допомогу, у зв`язку із розглядом справи в розмірі 7000 гривень (а.с.72).

Відповідно до копії договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року ОСОБА_2 зобов`язувався надати ОСОБА_1 правову допомогу (а.с73-75).

Відповідно до копії квитанції від 16.02.2023 року адвокатом Поліковським Г.М. прийнято від ОСОБА_1 7000 гривень. Підстава: договір про надання правової допомоги від 18.02.2022 року, акт приймання передачі наданих послуг від 16.02.2023 року до Договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року (а.с.76).

Відповідно до копії акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року адвокат Поліковський Г.М. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла надані юридичні послуги та оплатила їх (а.с.77).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у заявника права на відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання щодо витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що 18.02.2022 року між адвокатом Поліковським Г.М. та Василів У.В. було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до копії квитанції від 16.02.2023 року адвокатом Поліковським Г.М. прийнято від ОСОБА_1 7000 гривень. Підстава: договір про надання правової допомоги від 18.02.2022 року, акт приймання передачі наданих послуг від 16.02.2023 року до Договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року.

Відповідно до копії акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року адвокат Поліковський Г.М. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла надані юридичні послуги та оплатила їх. Зокрема в Акті зазначений наступний перелік наданих послуг:

- написання позовної заяви 2500 грн;

- участь адвоката в судовому засіданні 12.10.2022 року, вартість 1500 грн;

- клопотання від 13.10.2022 року про долучення документів до матеріалів справи, вартість 500 грн;

- клопотання від 16.12.2022 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, вартість 500 грн;

- участь адвоката в засіданні 12.01.2023 року, вартість 1500 грн;

- клопотання від 12.03.2023 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, вартість 500 грн. А всього разом 7000 гривень.

Однак оцінюючи акт приймання передачі наданих послуг, суд виходить з критерію реальності наданих послуг. Так, суд звертає увагу, що 12.10.2022 року в ухвалі про закриття підготовчого провадження, зазначено про відсутність позивача та її представника в судовому засіданні. Таким, чином адвокат Поліковський Г.М. не брав участі в судовому засіданні 12.10.2022 року, а тому вимоги в цій частині про відшкодування витрат на правову допомогу не відповідають критерію реальної наданих адвокатом послуг.

Крім того, адвокат Поліковським Г.М. не брав участі в судовому засіданні 12.01.2023 року. Натомість в матеріалах справи є його заява, про проведення підготовчого судового засідання 12.01.2023 року без участі позивача та його представника.

Проте суд звертає увагу, що представник позивача ОСОБА_2 брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 10.11.2022 року, про, що не зазначено в акті приймання передачі наданих послуг, однак відповідає реальності наданих послуг.

Таким чином, оцінивши наданий представником позивача акт приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 18.02.2022 року, суд звертає увагу, що виходячи з критерію реальності та дійсності наданих адвокатом послуг, до відшкодування підлягають витрати в сумі 5500 грн., оскільки в судових засіданнях 12.10.2022 року та 12.01.2023 року адвоката не було, натомість адвокат брав участь в судовому засіданні 10.11.2022 року.

При цьому суд враховує вимоги п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України та висновки постанови ВС від 02.09.2020 року у справі №329/766/18 провадження №61-6627св20 про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 16 лютого 2023 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача - адвоката Поліковського Г.М., про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13 березня 2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула