Справа № 444/2772/22
Провадження № 2/444/138/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

16 березня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.07.2022 року Жовківським районним судом Львівської області винесено ухвалу по справі № 444/2472/20 у кримінальному провадженні № 000439 від 12.05.2019 вчинення ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, якою на підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене 12.05.2019 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. 06.10.2022 року Жовківським районним судом Львівської області винесено ухвалу про залишення цивільного позову ОСОБА_1 в кримінальному провадженні без розгляду.

Позивач зазначає, що вказаним кримінальним правопорушенням їй було спричинено матеріальну шкоду, що складається з витрат на лікування, проведення медичних операцій, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичного інвентарю, медичних обстежень, а також витрат на реабілітацію. Так, загальна сума витрат лише на придбання медикаментів, медпрепаратів та медичного інвентарю становить 12 845,39 гривень, а витрати на реабілітацію та подальше лікування становлять 10 000,00 гривень.

Крім того, позивач зазначає, що їй було завдано моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я, що підтверджується доказами зібраними в процесі досудового розслідування кримінального провадження, зокрема: отримання раптового умисно сильного удару в обличчя, що в результаті спричинило закритий злам кісток носа зі зміщенням, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом , а також болю та стражданнях, які вона відчувала в процесі проведення медичних операцій та лікування.

Позивач зазначає, що завдана їй моральна шкода також полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого щодо неї, оскільки протиправних дій вона зазнала від особи з якою була добре знайома тривалий час, проживає в одному компактному населеному пункті, довіряла обвинуваченому, підтримувала дружні відносини, має багато спільних хороших знайомих, знайома із його дружиною та родиною, на час нанесення їй тілесних ушкоджень вони разом із сім`ями перебували на спільному святкуванні в родинному колі знайомих, та, відповідно, вона не сподівалася вчинення з боку обвинуваченого щодо неї протиправних дій, що було для неї несподівано та викликало шок і подальшу пересторогу за її життя та здоров`я, а також життя та здоров`я її дитини.

Позивач звертає увагу на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого вона отримала тілесні ушкодження наслідками яких є: порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість на певний період часу продовження активного громадського життя та праці, порушення нормальних стосунків з оточуючими її людьми, оскільки в результаті отриманих тілесних ушкоджень на певний період часу на обличчі залишались синці та опухлість, що, враховуючи її молодий вік, значно ускладнило її спілкування в робочому середовищі, серед родичів, знайомих, в тому числі спільних знайомих із обвинуваченим, та в суспільному житті взагалі, у приниженні її честі та гідності оскільки вона, її батьки, члени родини та знайомі після вчинення зазначених протиправних дій стали об`єктом особливої непотрібної уваги серед спільних знайомих, що складає незручності в спілкуванні з оточуючими.

Суму компенсації за завдання моральної шкоди позивач оцінює у 70 000,00 гривень та вважає її обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку з вчиненням щодо неї кримінального правопорушення ОСОБА_3 , вимушеність вкладати додаткові зусилля (з 2019 року) для відновлення свого права в ході кримінального провадження при встановленні вини обвинуваченого ОСОБА_3 , погіршеним здоров`ям, що змінило її звичний спосіб життя у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї ОСОБА_3 .

Також позивач додатково зазначила, що відповідач не компенсував їй жодних коштів, які вона витратила на своє лікування внаслідок незаконних та протиправних дій відповідача. Крім того, відповідач не вчиняв жодних дій з метою допомоги їй під час лікування та реабілітації.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 в її користь завдану неправомірними діями матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 22 845,39 гривень та завдану неправомірними діями моральну шкоду у розмірі 70 000,00 гривень.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 13.12.2022 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 16.01.2023 року (арк. спр. 40-41).

16.01.2023 року в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 16.02.2023 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи (арк. спр. 46-47).

16.02.2023 року в судовому засіданні оголошено перевчу до 16.03.2023 року.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Ружицька О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що з моменту заподіяння ОСОБА_1 , а саме з 2019 року відповідач жодної матеріальної шкоди та моральної шкоди позивачці не відшкодував та вибачення у неї не попросив. Представник просила врахувати, що заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень позивачці відбулося в колі друзів та знайомих, які зібралися на святкування хрещення дитини. У позивачки все обличчя було в крові, все відбувалось на очах у її малолітнього сина. Позивач перенесла важку операцію з відновлення функцій її носа. Представник позивача - адвокат Ружицька О.В. просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 22 845, 39 грн. та моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Позивач пояснила, що випадок, який з нею трапився був дуже тяжкий, та відбувся в присутності її малолітнього сина. Позивач зазначила, що якби її вдарили вище на один сантиметр, то вона б залишилася сліпою. В неї був заламаний ніс, який був вивернений в протилежний бік. Вона зробила пластичну операцію, гроші на яку їй дали її батьки. Біль, який вона пережила, був дуже великий, оскільки вона не могла навіть нормально дихати. Після операції в неї розпочались проблеми з тиском. Відповідач вибачення у неї не просив. Просила врахувати, що в неї на утриманні перебуває малолітній син, їй тяжко було зібрати кошти на лікування та операцію, в чому їй допомогли її батьки. Позивач просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача в її користь матеріальну шкоду в розмірі 22 845, 39 грн. та моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує щодо відшкодування позивачці шкоди. Визнав, що він дійсно заподіяв шкоду позивачці. Зазначає, що визнає необхідність відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачці у відповідному розмірі, який визначить суд, оскільки вважає, що розмір шкоди, яку просить стягнути позивачка, є завищеним.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 08 липня 2022 року в справі №444/2472/20 (провадження №1-кп/444/53/2022) задоволено клопотання ОСОБА_3 . На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене 12.05.2019 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності (арк. спр. 75-77).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року в справі №444/2472/20 (провадження №1-кп/444/53/2022) цивільний позов цивільного позивача - потерпілої ОСОБА_1 до цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду. Роз`яснено цивільному позивачу - потерпілій ОСОБА_1 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає її праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства (арк. спр. 73-74).

Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою, пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами три та дев`ять Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 означеної постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 08.07.2022 року звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене 12.05.2019 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито. Відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року цивільний позов цивільного позивача - потерпілої ОСОБА_1 до цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

В ухвалі Жовківського районного суду Львівської області від 08.07.2022 року зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23 годині 16 хвилин 35 секунд, знаходячись по АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_1 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар головою - лобом, в ділянку носа потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_1 заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, а саме фіскальних чеків та квитанцій (арк. спр. 61-72) судом встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 становить 12845, 39 грн. Щодо витрат на реабілітацію та подальше лікування в розмірі 10 000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, то на підтвердження таких, позивач не надала суду доказів про проведення реабілітації та подальшого лікування і понесення нею витрат на реабілітацію і подальше лікування.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування відповідачем ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме в розмірі 12 845 гривень 39 копійок.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд погоджується із обґрунтуванням позивача про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй заподіяно моральну шкоду, що виразились у фізичному болю та стражданнях, як під час заподіяння тілесного ушкодження, так і в подальшому, значних болях при лікуванні, в порушенні звичайних життєвих зв`язків та життєвого устрою, неможливість на певний період часу продовження активного громадського життя та праці, порушенні звичного ритму життя.

З огляду на вищезазначені обставини, зважаючи на принципи рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, беручи до уваги те, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз, враховуючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до її збагачення, а також враховуючи, що відповідач не заперечив щодо відшкодування ним моральної шкоди та у визначенні розміру такої фактично поклався на думку суду, суд дійшов висновку що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, суд вважає, що зазначений розмір моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань позивачки, вимушених змін у її житті, є достатнім та справедливим та є обґрунтованою компенсацією за душевні страждання, яких позивач, зазнала у зв`язку із спричиненням їй легкого тілесного ушкодження шляхом сильного удару в обличчя.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 12 845 грн. 39 коп. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 428 грн. 48 коп. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди (позовні вимоги задоволено на 46,15%).

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 12 845 (дванадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 428 (чотириста двадцять вісім) гривень 48 коп. в дохід держави, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 21.03.2023 року.

Суддя: Олещук М. М.