Справа № 643/1765/23
Провадження № 2-о/643/78/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви заявникові

07.03.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви посилається, що ОСОБА_2 був її колишнім чоловіком, 08 травня 2022 року їй зателефонували з телефону колишнього чоловіка та повідомили, що 07 травня 2022 року її колишнього чоловіка застрелив військовий збройних сил РФ на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Посилалася, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 їй необхідно з метою спадкування, від шлюбу зі ОСОБА_2 в них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом дитинства першої «А» групи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, доходить висновку про таке.

За правилами абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Як убачається з доданої до заяви копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Московським ВРАГС м. Харкова 20 березня 1996 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20 березня 1996 року зроблено запис за №383.

Виходячи зі змісту наведеного вище свідоцтва про розірвання шлюбу, заявниця ОСОБА_1 не є членом сім`ї померлого ОСОБА_2 , а тому не має права звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у власних інтересах.

Водночас, як убачається з матеріалів заяви, у заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка - ОСОБА_3 , яка, згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 17.08.2011, є інвалідом першої «А» групи з дитинства безстроково та яка є членом сім`ї померлого.

Поряд з цим, за змістом ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України унормовано, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Так, суд звертає увагу, що дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є повнолітньою особою. Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 визнана у встановленому законом порядку недієздатною особою або обмежено дієздатною особою, а її матір - ОСОБА_1 (заявник у справі), у встановленому законом порядку призначена опікуном або піклувальником дочки, щоб мати право як законний представник повнолітньої особи звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_3 . Крім того, матеріали справи не містять довіреності, з якої б убачалося, що ОСОБА_3 уповноважила свою матір ОСОБА_1 звернутися до суду з даною заявою в її інтересах.

З огляду на наведене вище, заявниця ОСОБА_1 не є членом родини померлого ОСОБА_2 , не є повноважним представником члена родини померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , а відтак, в неї відсутнє право на подання заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в розумінні ст. 317 ЦПК України. Разом з тим, суд зважає на те, що матеріали заяви не містять доказів на підтвердження того, що заявниця ОСОБА_1 є в розумінні ст. 317 ЦПК України заінтересованою особою, на права, обов`язки чи законні інтереси якої вплине встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 19 ЦПК України.

Правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України унормовано, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вимогами ч. 3 ст. 293 ЦПК України закріплено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України має право звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , а відтак, оскільки до заяви не додано доказів наявності у ОСОБА_1 повноважень звертатися до суду в інтересах ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, постановити ухвалу про повернення цієї заяви.

Роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - повернути заявникові.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутися із зазначеною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Суддя: Я.Ю. Семенова