Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2351/22

Провадження № 2-о/126/8/2023

"06" березня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Бершадська міська рада Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду за участю заінтересованої особи Бершадської міської ради з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2015 року по день смерті ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Заяву обргрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Війтівка Гайсинського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При житті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у с.Війтівка Гайсинського району Вінницької області та перебувала у дружніх стосунках із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителькою АДРЕСА_1 . У вересні 2015 року стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився, внаслідок чого їй стало важко обходити себе у побуті. Так як ОСОБА_2 не мала сім`ї та близьких родичів, які б могли здійснювати догляд за нею, на пропозицію заявниці вона стала проживати у будинку останньої по АДРЕСА_1 .

Фактично, ОСОБА_2 із вересня 2015 року, по день її смерті проживала разом із заявницею однією сім`єю. Під час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, надавали один одному моральну підтримку та матеріальну допомогу, купували майно та спільно ним користувалися, допомагали одна одній. Заявниця доглядала за ОСОБА_2 у побуті, купувала ліки, продукти харчування та речі, а після смерті ОСОБА_2 здійснила її поховання.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :01:002:0024 площею 2,4429 гектарів, яка розташована на території М`якохідської сільської ради Гайсинського району Вінницької області і належала ОСОБА_2 та житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 .

Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом, яка до дня смерті ОСОБА_2 проживала разом із нею, в одному житловому будинку, по АДРЕСА_1 , протягом шести років, тому що інших спадкоємців у неї немає, за життя ОСОБА_2 заповіт не складала, на день її смерті вона фактично проживала однією сім`єю разом із Заявницею, яка після її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном.

Маючи намір отримати свідоцтво про спадщину, Заявниця звернулась до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Матвієнко Л.В., з відповідною заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса №02-31/136 від 04.11.2022 заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що заявницею не було надано нотаріусу доказів того, що вона проживала із померлою та вела з нею спільне господарство більше п`яти років та є спадкоємцем за законом згідно ст.1265 Цивільного кодексу України.

Таким чином, встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, неможливо здійснити у позасудовому порядку, однак вирішення цього питання автоматично призводить до визнання заявниці спадкоємцем четвертої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України. Отже, встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги, а тому заявниця звертається із даною заявою до суду.

Від представника заявниці ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю вона підтримала та просила задоволити.

Від представника заінтересованої особи Бершадської міської ради - міського голови Драгана В.Г. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, в задоволенні заяви просив відмовити.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Війтівка Гайсинського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 30.12.2021 Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 30.12.2021 було зроблено відповідний актовий запит №901 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 30.12 2021року.

При житті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у с.Війтівка Гайсинського району Вінницької області та перебувала у дружніх стосунках із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителькою АДРЕСА_1 . У вересні 2015 року стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився, внаслідок чого їй стало важко обходити себе у побуті. Так як ОСОБА_2 не мала сім`ї та близьких родичів, які б могли здійснювати догляд за нею, на пропозицію заявниці вона стала проживати у будинку останньої по АДРЕСА_1 .

Фактично, ОСОБА_2 із вересня 2015 року, по день її смерті проживала разом із заявницею однією сім`єю. Під час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, надавали один одному моральну підтримку та матеріальну допомогу, купували майно та спільно ним користувалися, допомагали одна одній. Заявниця доглядала за ОСОБА_2 у побуті, купувала ліки, продукти харчування та речі, а після смерті ОСОБА_2 здійснила її поховання. Вказане підтверджується довідкою № 863 від 01.07.2022, виданою Війтівським старостинським округом Бершадської міської ради та письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :01:002:0024 площею 2,4429 гектарів, яка розташована на території М`якохідської сільської ради Гайсинського району Вінницької області і належала ОСОБА_2 та житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 .

Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , оскільки єдиний спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи №114/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_2 проживала разом із нею, в одному житловому будинку, по АДРЕСА_1 , протягом шести років, тому що інших спадкоємців у неї немає, на день її смерті вона фактично проживала однією сім`єю разом із заявницею, яка після її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном.

Маючи намір отримати свідоцтво про спадщину, заявниця звернулась до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Матвієнко Л.В., з відповідною заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса №02-31/136 від 04.11.2022 заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що заявницею не було надано нотаріусу доказів того, що вона проживала із померлою та вела з нею спільне господарство більше п`яти років та є спадкоємцем за законом згідно ст.1265 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 р. № 5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і встановлення факту обумовлено необхідністю оформлення спадщини, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню, а заява - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 75, 90, 95, 265, 273, 293,315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бершадська міська рада Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2015 року по день смерті ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. І. Губко