Провадження № 6/537/3/2023
Справа № 1615/701/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Должаніци В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Кременчук Полтавської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

у с т а н о в и в:

ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача у виконавчому листі на виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.04.2012 року у справі №1615/701/2012 з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.04.2012 року задоволено позов ПАТ «БМ Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №22/12/080908 від 08.09.2008 року. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.04.2019 року замінено стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука №1615/701/2012.15.02.2022 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2002_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту №22/12/080908 від 08.09.2008 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». Отже, станом на теперішній час ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» позбавлено можливості користуватися своїми правами як стягувач у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні та саме до ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження, стягувачем.

Представник заявника ТОВ «Українська факторингова компанія» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи шляхом направлення повістки за вказаним ним адресою для листування. Подав письмове клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність, заяву про заміну сторони виконавчого провадження підтримує в повному обсязі.

Представник ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та надавши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.04.2012 року у справі №1615/701/2012 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ «Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 202004,19 грн. та витрати на судовий збір з кожного по 1010,02 грн.

Рішення набрало законної сили 17.04.2012 року.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.04.2019 року у справі №1615/701/2012, провадження 6/537/61/2019, задоволено заяву ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалено замінити стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука №1615/701/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» за кредитним договором №22/12/080908 від 08.09.2008 року в розмірі 202004,19 грн. та судові витрати в розмірі 2020,04 грн. з ПАТ «БМ Банк» на правонаступника ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг».

15 лютого 2022 року між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого Первісний Кредитор передає у повному обсязі, а Новий Кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить Первісному Кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі Боржників, наведеному у Додатку 1 до цього Договору та які укладені між Банком та Боржниками, а саме: Первісний Кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання Боржниками боргових зобов`язань за кредитними договорами в розмірах, зазначених в Реєстрі Боржників за суму, встановлену в п.3 цього Договору, в тому числі і за кредитним договором №22/12/080908 від 08.09.2008 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 .

Первісний Кредитор набув право вимоги за кредитними договорами, що містяться в Реєстрі Боржників на підставі «Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №261018» від 26 жовтня 2018 року та «Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №291018№ від 29 жовтня 2018 року.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження»).

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

За результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень з відкритим доступом за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржників встановлено, що станом на 27.02.2023 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також є запис про завершені виконавчі провадження, а саме виконавче провадження №50777846, де боржником зазначено ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «БМ Банк» та виконавче провадження №50758005, де боржником зазначено ОСОБА_2 , стягувачем ПАТ «БМ Банк».

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для закінчення виконавчого провадження, стаття 39, та підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, стаття 37.

Однак в Автоматизованій системі виконавчих проваджень не зазначено чи закінчені виконавче провадження на підставі ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» чи повернуті виконавчі документи стягувачу на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявником також не надано доказів перебування виконавчого документа на виконані та підстав завершення виконавчих проваджень.

В разі якщо виконавчі провадження з виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06.04.2012 року закінчені, заявник не звертався до суду з клопотанням про їх відновлення, то підстави для їх відновлення відсутні, відповідно й відсутні підстави для заміни сторони стягувача процесуальним правонаступником.

За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчено, заміна сторони виконавчого провадження є неможливою.

В разі якщо виконавчі провадження не закінчені, але виконавчі документи були повернуті без виконання стягувачу, то у заявника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Слід зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, заявник не виконав свого обов`язку подати докази в обґрунтування своєї заяви, а суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у даній справі. Разом з тим вказані обставини в своїй сукупності вказують на відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні не підлягає задоволенню, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Керуючись ст.ст. 442, 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у задоволенні заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 03.03.2023 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.