Справа № 1519/2-3504/11
Провадження № 6/521/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (Вхідний №31578). В зазначеній заяві заявниця просить суд: зупинити виконавче провадження №51214989 щодо примусового виконання виконавчого листа №1519/2-3504/11, виданого 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси; витребувати виконавчий лист №1519/2-3504/11, що виданий 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); визнати виконавчий лист №1519/2-3504/11, виданого 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню; стягнути Кредитної спілки «Кредитінвест» на користь ОСОБА_1 усі судові витрати.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

07.02.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Піхіденко О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51214989 щодо примусового виконання виконавчого листа №l519/2-3504/11, що виданий 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси.

Суд вважає, що виконавчий лист №1519/2-3504/11, виданий 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв?язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно частини 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначено у частині 2 ст. 432 ЦІК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково.

Як зазначено у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов?язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов?язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов?язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред?явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред?явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦІК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов?язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний суду у постанові 20 лютого 2019 року справа №2-4671/11 провадження №61-45337св18.

Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.02.2017 року по справі №1519/2-3504/11 виправлено помилки, допущені при оформлені виконавчого листа №1519/2-3504/11 від 05.04.2016 року, вказавши дату набрання законної сили рішення - 12.09.2011 року, замість 24.03.2016 року та зазначити строк пред?явлення його до виконання 13.09.2012 року замість 24.03.2017 року.

Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.03.2018 року по справі №1519/2-3504/11, суд у задоволені заяви Кредитної спілки «Кредитінвест» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа No1519/2-3504/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 05.04.2016 року, відмовив.

Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2018 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.10.2018 року по справі №1519/2-3504/11, суд у задоволені заяви Кредитної спілки «Кредитінвест» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа №1519/2-3504/11, що виданий Малиновським районним судом м. Одеси 05.04.2016 року, відмовив.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий лист №1519/2-3504/11, що виданий Малиновським районним судом м. Одеси 05.04.2016 року не можливо виконати, оскільки Кредитній спілки «Кредитінвест» судом двічі було відмовлено у задоволені заяви про поновлення строку пред?явлення виконавчого листа №1519/2-3504/11 до виконання та станом на день звернення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) даний строк пред?явлення до виконання сплив ще 24.03.2017 року, тобто 6 років тому.

Стосовно інших вимог заявниці, суд роз`яснює наступне.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом вимог статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного (або приватного) виконавця.

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України. Таким чином, зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця. Аналогічні висновки висловлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суд звертає увагу заявниці, що виконавчий документ надсилається виконавцем разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а тому підстав для витребування виконавчого листа №1519/2-3504/11, що виданий 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у суду немає підстав.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст.. 260, 354, 432 ЦПК України, СУД -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист №1519/2-3504/11, що виданий 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: