Дата документу 13.03.2023Справа № 554/2063/23
Провадження № 2/554/4502/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря - Янушкевіч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката Слепкань Дар`ї Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території,-

ВСТАНОВИВ :

10 березня 2023 року адвокат Слепкань Д.І., звернулася до суду в інтересах заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , із заявою про встановлення факту народження, у якій просила встановити факт народження дитини - дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, АР Крим, Україна та батьками якої є: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України та батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 у пологовому будинку м. Сімферополь, заявник ОСОБА_2 народила дитину - доньку ОСОБА_3 . При народженні дитини заявниці було видано виписний епікриз із акушерського стаціонару, якою засвідчено народження дитини жіночої статі. У зв`язку з тим, що медичні документи про народження, отримані на території АР Крим зразка російської федерації є недійсними, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України - відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження на території України в позасудовому порядку. У зв`язку з цим, на даний час, заявники не мають можливості навіть вивезти дитину на не окуповану територію України, де оформити закордонний паспорт, щоб мати можливість реалізувати законні права дитини.

У судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, в заяві представник заявників - адвокат Слепкань Д.І. просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності заявників, допустити негайне виконання рішення суду.

Представник заінтересованої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 05 березня 2020 року відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополь, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , 05 березня 2020 року зареєстрували шлюб за актовим записом № НОМЕР_2 . Однак, даний факт реєстрації шлюбу, з видачею відповідного свідоцтва, на тимчасово окупованій території України є недійсним, оскільки є таким, що не створює правових наслідків, а тому заявник ОСОБА_2 вважається такою, що прізвище на « ОСОБА_5 » не змінювала.

Відповідно до виписного епікризу із акушерського стаціонару, ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Сімферополь, ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 травня 2020 року відділом реєстрації народження м. Сімферополь, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, актовий запис № 8, та батьками зазначені: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За положеннями ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Проте, оцінюючи надані заявником документи про народження, суд виходить з того, що народження дитини є юридичним фактом, що має наслідком зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження дитини, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження дитини на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Встановлення факту народження дитини необхідно заявникам для отримання свідоцтва про народження.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження його дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 5,76-81, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву адвоката Слепкань Дар`ї Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження дитини на ім`я ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, АР Крим, Україна та батьками якої є: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України та батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду про встановлення факту народження дитини ОСОБА_3 підлягає до негайного виконання. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

заявники: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 11.11.2022 року, орган 2110, РНОКПП НОМЕР_5 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 паспорт № НОМЕР_6 , виданий 26.12.2022 року орган 2110, РНОКПП НОМЕР_7 ;

представник заявників: Слепкань Дар`я Ігорівна , адреса: АДРЕСА_3 ;

заінтересована особа: Шевченківській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 8, е-пошта: , .

Суддя: Т.М. Черняєва