КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4443/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

справа № 369/10171/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди (збитків),

встановив:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2022 року залишено без задоволення позов у даній справі.

Не погоджуючись з рішенням, 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали цивільної справи №369/10171/20.

16 січня 2023 року матеріали цивільної справи № 369/10171/20 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження позивач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано в кінці лютого 2022 року. У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, а також із проведенням активних бойових дій на території Київської області, зокрема, за місцем знаходження нерухомого майна апелянта, останній був вимушений переїхати до Житомирської області, де перебував тривалий час. Самостійно скласти апеляційну скаргу апелянт не мав змоги, оскільки останній не має фахової юридичної освіти. Крім того, апелянт втратив роботу і по теперішній час не має постійного стабільного заробітку. Звертає увагу суду на те, що апелянт звернувся до адвоката Таранова С.І. для отримання правової допомоги для підготовки апеляційної скарги в розумний строк, як тільки це стало можливо, зокрема, з`явилась фінансова можливість на оплату послуг адвоката, та сплату судового збору. Тому просить визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та поновити його.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали - для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд посилався на те, що саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження обставин, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість саме позивачу своєчасному зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути безумовною підставою для поновлення строку.

При цьому, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 було підписано 24 лютого 2022 року, і він продовжує свою дію і на даний час, у зв`язку з чим посилання представника позивача про неможливість подання апеляційної скарги у передбачений законом строк через оголошення в Україні воєнного стану, не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку, оскільки, як зазначає позивач в апеляційній скарзі, копію рішення було отримано 18 лютого 2022 року, яке було опубліковано в ЄДРСР 21 лютого 2022 року, отже до введення воєнного стану знав про наявність судового рішення, однак своєчасно не скористався своїм процесуальним правом на його оскарження.

Воєнний стан є поважною причиною пропуску строків, утім оцінка причин пропуску строку є індивідуальною, у межах справи, яка розглядається. Позивачем не вказано конкретних обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги або підтверджували наявність перешкод у поданні апеляційної скарги та не наведено обґрунтованих доводів щодо неможливості протягом розумного строку після 02 травня 2022 року подати апеляційну скаргу, в тому числі засобами електронного зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Таранов С.І. представляв інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги №1/23/06-20 від 23 червня 2020 року (том 1 а.с. 39) у всіх судах України, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах, підприємствах, організаціях.

Однак, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 11 листопада 2022 року, пропустивши строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

16 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження представник посилається на те, що адвокат Таранов С.І. представляв його інтереси в суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги № 1/23/06-20 від 23.06.2020 року укладеного з юридичною особою адвокатським бюро «Сергія Данило» з місцем розташування у місті Харкові. Так, 20.02.2022 року договір про надання правової допомоги № 1/23/06-20 від 23.06.2020 року за спільною згодою розірвано (посвідчена копія додаткової угоди про розірвання договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/23/06-20 від 23.06.2020 року додається).

Звертає увагу, що адвокат - Таранов С.І. виконував доручення від адвокатського бюро «Сергія Данило» на представлення інтересів ОСОБА_1 , про що вказано в ордері про надання правової допомоги, який долучено до матеріалів цивільної справи. Згідно з офіційним повідомленням Міністерства оборони України бойові дії за Харків та його околиці в ході повномасштабного вторгнення російських військ до України тривали з 24 лютого 2022 року до 11 вересня 2022 року. У березні 2022 року в телефонному режимі керуючий АБ «Сергія Данило» В.Ф. Галінкін повідомив, що офіс адвокатського бюро «Сергія Данило» знищено ракетним ударом разом з матеріалами справи № 369/10171/20, копії яких апелянт мав бажання отримати засобами поштового зв`язку. Наголошує, що самостійно скласти апеляційну скаргу апелянт не мав змоги, оскільки останній не має фахової юридичної освіти, а матеріали справи № 369/10171/20 було знищено. Крім того, через відсутність фінансової можливості, апелянт був позбавлений реальної можливості оплатити послуги адвоката щодо підготовки апеляційної скарги, а як це стало можливим, без зайвих міркувань звернувся до адвоката - Таранова С.І. за правовою допомогою. Обставини, які свідчать про скрутне матеріальне становище апелянта підтверджується випискою про банківські операції за 2022 рік.

Таким чином, враховуючи, що станом на день звернення до суду апелянт перебував у скрутному фінансовому положенні, не мав реальної можливості скористатися правової допомогою адвоката (укласти письмовий договір), не мав в своєму розпорядженні матеріалів справи № 369/10171/20, що значною мірою ускладнило можливість останнього своєчасно звернутися до суду в умовах дії правового режиму воєнного стану (карантину), як і своєчасно скористатися правом на юридичну допомогу, оскільки цього не дозволяли зробити непереборні обставини, які не залежали від волі апелянта.

Відтак, з урахуванням висновків викладених Верховним Судом в постанові від 29.09.2022 року по справі № 500/1912/22 апелянт вважає, що причини пропуску строку звернення до суд є поважними та підлягають поновленню.

Однак, зазначені обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено Києво-Святошинським районним судом Київської області 28 січня 2022 року, повний текст якого складено судом 16 лютого 2022 року.

В судовому засіданні 28 січня 2022 року під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення були присутні позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - Таранов С.І. та представник відповідача - ОСОБА_4 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2022 року надіслано судом до реєстру 17 лютого 2022 року, оприлюднено 21 лютого 2022 року.

Копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано ОСОБА_1 18 лютого 2022 року, що підтверджується відміткою від 18 лютого 2022 року на обкладинці справи.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 64 Конституції України, у умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Отже, за змістом вищевказаних норм, право людини на судовий захист не може бути обмежене, тому суди під час воєнного стану працюють у штатному режимі з певними обмеженнями.

З матеріалів справи вбачається, що адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 переїхав до Житомирської області, як внутрішньо переміщена особа, до апеляційної скарги не надано.

Згідно з офіційними даними Міністерства оборони України 02 квітня 2022 року уся Київська область була звільнена від російських окупантів.

Відповідно до офіційного повідомлення, розміщеного на офіційному сайті, Київський апеляційний суд з 02 травня 2022 року працює у звичайному режимі.

Саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, без посилання представника позивача на конкретні обставини, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість саме позивачу своєчасному зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути безумовною підставою для поновлення строку.

При цьому, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 було підписано 24 лютого 2022 року, і він продовжує свою дію і на даний час, у зв`язку з чим посилання позивача про неможливість подання апеляційної скарги у передбачений законом строк через оголошення в Україні воєнного стану, не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку, оскільки копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано ОСОБА_1 18 лютого 2022 року, отже до запровадження воєнного стану був обізнаний зі змістом судового рішення, однак своєчасно не скористався своїм процесуальним правом на його оскарження.

Воєнний стан є поважною причиною пропуску строків, утім оцінка причин пропуску строку є індивідуальною, у межах справи, яка розглядається. Позивачем не вказано конкретних обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги або підтверджували наявність перешкод у поданні апеляційної скарги та не наведено обґрунтованих доводів щодо неможливості протягом розумного строку подати апеляційну скаргу, в тому числі засобами електронного зв`язку.

Однак, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 11 листопада 2022 року, пропустивши строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) здійснено тлумачення норм ЦПК України з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ та зроблено висновок про те, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Саме лише посилання на те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі посилання тільки на наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції. Зазначене процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Верховний Суд в ухвалі від 27 грудня 2022 року у справі № 759/18880/21 (провадження № 61-12221ск22) відмовляючи у відкритті касаційного провадження посилався на те, що «саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений (і на теперішній час), без посилання представника позивача на конкретні обставини, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість саме позивачу своєчасному зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути безумовною підставою для поновлення строку (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 листопада 2022 року в справі № 560/15534/21).

Протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами - може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2022 року в справі № 500/1912/22).

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами. Під час воєнного стану поновленню підлягають лише процесуальні строки, порушені з поважних причин (повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення, неможливість використання транспорту, ракетне чи інше збройне ураження території, де знаходиться адвокат та/або відповідний орган, окупація вказаної території тощо).

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 930/2360/21 (провадження № 61-6172 св 22) зазначено, що запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22), в ухвалі від 05 серпня 2022 року у справі № 201/5579/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

З викладеного вбачається, що особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Разом з тим, доказів того, що неподання апеляційної скарги раніше ніж 18 листопада 2022 року зумовлено введенням воєнного стану в Україні, позивач не надав.

З матеріалів справи вбачається, що повноваження адвоката Таранова С.І. як представника ОСОБА_1 підтверджується ордером серії № 187597 від 04.08.2020 року про надання правової допомоги (т.1 а.с. 39,40), виданим на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом про надання безоплатної допомоги № 1/23/06-20 від 23 червня 2020 року, укладений між Адвокатським Бюро «Сергія Данило» та ОСОБА_1 .

Додатковою угодою про розірвання договору від 20.02.2022 року договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом про надання безоплатної допомоги № 1/23/06-20 від 23 червня 2020 року розірвано.

Посилання позивача на те, що офіс адвокатського бюро «Сергія Данило» знищено ракетним ударом разом з матеріалами справи № 369/10171/20, копії яких апелянт мав бажання отримати засобами поштового зв`язку, є безпідставними, оскільки жодних доказів, які підтверджують вказані обставини (копія інформаційного повідомлення про знищення майна, поданого в Порядку подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2022 року №380 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 року № 505) позивачем до апеляційної скарги не додано.

Відповідно до матеріалів справи, звертаючись до суду з клопотанням/заявами, в тому числі з даною апеляційною скаргою, адвокат Таранов С.І. зазначав адресу місця свого перебування: АДРЕСА_2 .

Також посилання позивача на те, що через відсутність фінансової можливості, апелянт був позбавлений реальної можливості оплатити послуги адвоката щодо підготовки апеляційної скарги, а як це стало можливим, звернувся до адвоката Таранова С.І. за правовою допомогою, не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки заявником не надано достатніх доказів на підтвердження неможливості особисто звернутися до суду апеляційної інстанції у межах встановленого статтею 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження.

Отже, причини, які об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на подання апеляційної скарги з дотриманням встановлених законом строків, так як підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не є поважними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, а залежали від самого заявника.

При цьому, будь-яких інших обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, позивачем не наведено.

Враховуючи викладене, заява про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, то підстави для поновлення строку відсутні.

На будь-які інші поважні причини пропуску строку, представник позивача не посилався.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, єспл, від 18 жовтня 2005 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди (збитків).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.