Справа № 274/637/23
Провадження № 2/0274/578/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" березня 2023 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Дерманської О.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

1. Описова частина

30.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить зменшити розмір аліментів із 4000, 00 грн, що визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2020 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1416, 50 грн.

Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду від 27.03.2020 із нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

На момент ухвалення рішення суду він був військовослужбовцем 26 артилерійської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримував належне матеріальне забезпечення та мав змогу сплачувати аліменти у зазначеному вище розмірі.

З 23 липня 2015 року до 28 жовтня 2018 року він безпосередньо приймав участь в АТО та ООС та визнаний учасником бойових дій.

У період проходження військової служби він захворів та постановою військово-лікарської комісії визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Йому встановлений діагноз: легеневий альвеолярний протеїноз без порушення функції зовнішнього дихання. Стан після операції (16 червня 2020р.), відеоторакоскопії праворуч, біопсія правої легені у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців. Ожиріння 1 ст., аліментарно-конституційного генезу.

Вказана хвороба не дає йому можливості працевлаштуватися, оскільки він постійно задихається. Найменше навантаження призводить до того, що він не може нормально дихати. Крім того, він постійно вимушений проходити стаціонарне лікування та приймати необхідні ліки.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира НОМЕР_1 артилерійської бригади № 114-РС від 23 вересня 2020 року його звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» ( за станом здоров`я).

8 лютого 2022 року йому встановлена третя група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

Розмір його пенсії складає 6069,70 грн та жодного іншого доходу він не має.

За вирахуванням аліментів, на його існування залишається 2069,70 грн. Із вказаної суми він має харчуватися, купувати ліки, сплачувати комунальні послуги, купувати засоби індивідуальної гігієни. Враховуючи рівень споживчих цін та рівень інфляції в державі, за таку суму коштів це є неможливим.

Крім того, він проживає зі своєю матір`ю, яка є пенсіонером.

Відзив на позовну заяву не надходив

Заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою від 06.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач, відповідно до телефонограми від 06.03.2023 просив справу слухати за його відсутності.

Відповідачка жодних заяв до суду не направила.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду у справі № 274/481/20 від 27.03.2020 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Увалюючи рішення у справі № 274/481/20 від 27.03.2020 про стягнення аліментів із ОСОБА_1 , суд виходив із того, що станом на 11.03.2020 ОСОБА_1 мав дохід, що складав 11322, 3 грн, порівняно із заробітною платою позивачки, що складала 4928,65 грн. Суд також зважав на відсутність інших утриманців ОСОБА_1 та повністю задовольнив позов ОСОБА_2 , стягнувши аліменти в розмірі 4000 грн щомісячно (а.с. 11-12).

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого № СК- ОСОБА_1 він перебував із 04.11.2021 до 15.11.2021 на лікуванні у відділенні інтерстиціальних та бронхообструктивних захворювань легень у хворих на туберкульоз з ознаками інтенсивної терапії, йому встановлено діагноз: легеневий альвеолярний протеїноз, гострий гнійний бронхіт (а.с. 16 ).

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 29.11.2021 лікаря КНП «Обласна клінічна лікарня ім. Гербачевського» Крикливець Ю. - ОСОБА_1 встановлено діагноз: легеневий альвеолярний протеїноз, ЛН ІІ (другого) ст., гострий гнійний бронхіт (а.с.17).

Згідно витягу із наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира 26 артилерійської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 23.09.2020 № 114-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» ( за станом здоров`я) (а.с. 15).

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 13.03.2022 проведено медичний огляд ОСОБА_5 , встановлено його непридатність до військової служби у зв`язку із хворобою: легеневий альвеолярний протеїноз без порушення функцій зовнішнього дихання (а.с. 20).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ ОСОБА_1 із 14.03.2022 визначено третю групу інвалідності до 01 квітня 2025 року. Його захворювання пов`язане із проходженням військової служби. ОСОБА_1 протипоказано робота несприятливих метеоумовах (а.с. 18-19)

Згідно довідки про доходи № 62 1525, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Житомирській обл. і отримує пенсію по інвалідності, яка становила від 3487,07 грн. в січні 2022 року до 6069,70 грн. в січні 2023 року (а.с. 26).

Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За правилами статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій суміза вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 гривні.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статі 89 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що наявні підстави, визначенні статтею 192 СК України для зменшення розміру аліменти.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наявними у справі доказами доведено, як погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 із часу ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів, так і погіршення його майнового стану.

На час ухвалення рішення позивач був військовослужбовцем, отримував заробітну плату, а на даний час особою із інвалідністю третьої групи з розміром доходів, що не перевищує розміру мінімальної заробітної плати.

Вказані факти є безумовною підставою для зменшення розмір аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України зважає, що будь-яких заперечень від відповідачки щодо запропонованого позивачем розміру аліментів, не надійшло.

Разом із тим, позивач не надав доказів про потребу купівлі ліків за власний кошт, при тому, що він має статус учасника бойових дій та відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на безоплатне лікування.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження факту проживання із матір`ю-пенсіонеркою. Долучена позивачем копія пенсійного посвідчення ОСОБА_6 не доводить ні родинних стосунків із позивачем, ні факту утримання її позивачем, ні факту їх спільного проживання.

Суду не надано доказів про майновий стан та стан здоров`я дитини.

Тому, зважаючи на стан здоров`я позивача, розмір його доходів, виходячи із рівного обов`язку обох батьків утримувати дитину матеріально, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1600 гривень щомісячно.

Окремо суд зазначає, що у разі покрашення здоров`я позивача, або ж його майнового стану, відповідачка не позбавлена можливості ініціювати позов про збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин суд зменшує розмір аліментів до 1600 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення донькою повноліття.

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягнуться із ОСОБА_1 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2020 у справі № 274//481/20 та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1600 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП

Суддя І.Ю. Хуторна