Справа № 536/45/23
Провадження № 2/536/236/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря судового засідання Бегми С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчук за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 31 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №21.

Підставою для розірвання шлюбу представник позивача зазначив, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані, вже другий рік як спільного господарства не ведуть. У позивача склалися фактичні подружні стосунки із ОСОБА_4 , яка на даний час є вагітною і відносно цього позивачем подано до Пустомитівського районного суду Львівської області заяву про визнання батьківства.

Представник позивача у заяві строк на примирення просить не надавати. Окрім того, зазначила, що спільні діти вже є повнолітніми.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 лютого 2023 року відкрито провадження у справі №536/45/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції. Судове засідання у справі №3536/45/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, призначене на 06 березня 2023 року об 11 год 00 хв ухвалено провести у режимі відеоконференції із Львівським апеляційним судом.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що шлюб між сторонами у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №21.

За змістом позовної заяви сторони не мають неповнолітніх дітей від шлюбу, що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 та №0 від 27 грудня 2022 року згідно яких позивач і відповідач мають двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом позовної заяви, позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися.

З`ясувавши дійсні підстави позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У поданій до суду заяві про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_2 просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за можливе після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2 .

У позовній заяві представник позивача просить судові витрати залишити за позивачем, тому суд відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 268, 273, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №21 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 12 листопада 2022 року) між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Інформація про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10 березня 2023 року.

СуддяЖ. О. Даніліна