ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження

по справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови Вершини Анатолія Олексійовича, Павлоградської міської ради, Комунального підприємства "Затишне місто" Павлоградської міської ради, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради про стягнення вартості майна та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2021 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до міського голови Вершини Анатолія Олексійовича, Павлоградської міської ради, Комунального підприємства "Затишне місто" Павлоградської міської ради, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради про стягнення вартості майна та моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що їй належить на праві власності нерухоме майно: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою з кадастровими номерами 121240000:02:052:0026, 121240000:02:052:0027, 121240000:02:052:0028. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14 березня 2007 року №272 «Про закріплення територій міста за підприємствами, установами та організаціями» прибудинкова територія була закріплена за належним їй будинком. На виконання приписів Виконавчого комітету Павлоградської міської ради на прилеглій до будинку території встановлена бруківка. 04 червня 2021 року посадові особи КП «Затишне місто» Павлоградської міської ради демонтували шлагбаум, залізобетонні плити, бруківку, належні позивачу, та привласнили їх. Таким чином відповідачі протиправно набули право власності на належну позивачу бруківку площею 900 квадратних метрів, чим спричинили їй матеріальну та моральну шкоду. Просила солідарно стягнути з відповідачів вартість пошкодженого майна у розмірі 166 500 грн та моральну шкоду у сумі 150 000 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови Вершини Анатолія Олексійовича, Павлоградської міської ради, Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради про стягнення вартості майна та моральної шкоди.

Роз`яснено позивачу, що розгляд справи в частині позовних вимог, заявлених до Павлоградської міської ради, Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради віднесено до юрисдикції господарського суду, в частині позовних вимог, заявлених до міського голови Вершини Анатолія Олексійовича розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року просить скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року та направити справу для розгляду в Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

У відзиві директора КП Затишне місто ПМР В.Коріневського на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року залишити без задоволення, а ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року залишити без змін.

У відзиві Павлоградської міської ради на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року залишити без задоволення, а ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року залишити без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем, види діяльності: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний), 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , до складу цього об`єкта входять будівлі та споруди: магазин загальною площею 181,9 кв.м, кафе загальною площею 316 кв.м., гараж, підвал, навіс, ганки.

У Єдиному реєстрі досудових розслідування зареєстровано кримінальне провадження №0000396, зазначені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 04 червня 2021 року працівники «Затишного міста» Павлоградської міської ради незаконно викрали бруківку на прилеглій території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

Таким чином зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів видно, що позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, за адресою АДРЕСА_1 розташовані будівлі та споруди для здійснення господарської діяльності, саме за цією адресою був здійснений демонтаж бруківки на прилеглій території та спричинена шкода.

Предметом позову є відшкодування шкоди, заподіяної майну, що входить до складу об`єкта господарської діяльності.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно з ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем у цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Одним з відповідачів у справі зазначений міський голова Вершина А.О., проте посадова особа суб`єкта владних повноважень органу місцевого самоврядування може бути відповідачем в адміністративному, а не в цивільному процесі.

Як визначено ст.20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відноситься до юрисдикції господарського суду в частині позовних вимог, заявлених до Павлоградської міської ради та КП «Затишне місто» ПМР та в частині позовних вимог заявлених до посадової особи суб`єкта владних повноважень - міського голови Вершини А.О. справа відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною 5 статті 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки позов ОСОБА_1 до міського голови Вершини Анатолія Олексійовича, Павлоградської міської ради, Комунального підприємства "Затишне місто" Павлоградської міської ради, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради про стягнення вартості майна та моральної шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що ч.2 ст.48 ЦПК України не виключає можливість громадянина України ОСОБА_1 позиватись до фізичної особи громадянина ОСОБА_2 не зважаючи на те, що він працює міським головою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 - міський голова, а посадова особа суб`єкта владних повноважень органу місцевого самоврядування може бути відповідачем в адміністративному, а не в цивільному процесі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих нею доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова