Справа № 344/4360/23
Провадження № 2-о/344/167/23
У Х В А Л А

14 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Татарінова О.А., ознайомившись з матеріалами справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Татаріновій О.А.

У відповідності до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Ознайомившись із заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частиною 4 статті 294 ЦПК України визначено справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Заявниками вказаних вимог не дотримано, оскільки у заяві не вказано заінтересованих осіб.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 30.05.2018 року.

Так, відповідно до ч.1-3 ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) ( 2947-14), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК ( 2947-14 ) подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти;- яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Таким чином, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовими договорами про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений. Тобто, ці договори, повинні бути подані до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Разом з тим, заявниками не подано до суду нотаріально посвідченого договору про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, що передбачено приписами ч. 2 ст. 109 Сімейного кодексу України, які повинні мати обов`язкову нотаріально посвідчену форму для договору.

Невідповідність вимог заяви ст.109 Сімейного кодексу України, унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя судом в порядку ст. 294 ЦПК України та ст.109 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя слід залишити без руху, а заявникам надати строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

Пропоную заявникам усунути недоліки заяви шляхом зазначення заінтересованих осіб в заяві, та наданням належним чином засвідчених копій документів, що додаються до заяви для заінтересованих осіб, а також надати суду письмовий договір про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також договір укладений між подружжям про розмір аліментів на дітей, які мають бути нотаріально посвідчені.

На підставі викладеного, керуючись ст.109 Сімейного кодексу України, ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261,293,294,353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення недоліків поданої заяви - десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявникам, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Татарінова