Справа № 452/3562/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

"20" січня 2023 р. м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Дик Світлани Іванівни до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (далі Рудківська міськрада), про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2022 року ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Дик С.І. звернулася до суду з позовом до Рудківської міськради з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, 24 лютого 2021 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з посиланням на те, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа. За таких обставин позивач прохає суд визнати за нею право власності на спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в повному обсязі в порядку спадкування за заповітом.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 30 листопада 2022 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги, передбачені стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.3,5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до пп.2,9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, відповідно.

Крім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Суд вказував, що позивачем ОСОБА_1 визначена ціна позову в розмірі 113 188 грн. 00 коп. згідно довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна №114 від 08 липня 2022 року, яка є

інвентаризаційною вартістю будинку з господарськими будівлями та спорудами. При цьому, на підтвердження дійсної вартості спірного будинку на час звернення із позовом до суду позивачем не надано відповідного висновку про вартість об`єкта оцінки, яка відповідає саме дійсній вартості майна.

Тобто, будь-яких доказів на підтвердження дійсної вартості спірної земельної ділянки на час звернення із позовом до суду позивачем не надано та судовий збір у визначеному Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (із змінами та доповненнями) (далі Закон) розмірі, виходячи із дійсної вартості спірного майна, не сплачено.

До того ж, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту реєстрації спірного майна за померлою ОСОБА_2 у відповідних органах відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, на переконання суду, відсутність таких документів має суттєве значення для вирішення питання про відкриття провадження у справі, виходячи ще й з того, що як за змістом позову, так і в доданих до нього письмових доказах наявні розбіжності у номері спірного будинку.

Також, позивач в заяві зазначила, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа.

Проте суд зауважував, що позовна заява та додані до неї документи не містять доказів неможливості реалізації позивачем своїх спадкових прав на майно в позасудовому порядку безпосередньо через органи нотаріату.

Так, главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року (далі Постанова), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п.24 Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, що також узгоджується з положенням п.24 Постанови.

Позивач, ставлячи питання про визнання за нею у судовому порядку права на майно у порядку спадкування, має вказати на правові підстави такого звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва із вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, передумовою звернення в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20) зазначено, що зверненню до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Також, як вбачається із п.9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» отримання постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, такої передбаченої законом відмови у вчиненні нотаріальної дії матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, суд вказував, що позивачем не подано жодного підтвердження про її звернення з оголошенням до відповідного засобу масової інформації щодо офіційного публічного повідомлення про втрату оригіналу правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Михайлевицької сільської ради від 19 червня 2008 року за №94.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують їх, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі документи, обґрунтовано визначитись із позовними вимогами, уточнити та обґрунтувати зміст позовних вимог, а також надати докази дійсної вартості спірного майна на час звернення з позовом до суду та документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом розмірі після визначення ціни позову.

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 7 днів з дня отримання позивачем ухвали. Ухвала суду отримана представником позивача ОСОБА_3 09 січня 2023 року, що підтверджується її особистою розпискою. У визначений судом строк зазначені недоліки позивачем та його представником усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача чи його представника не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Дик Світлани Іванівни до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М.Кущ