Справа № 396/366/23
Провадження № 2-о/396/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнсикй районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Цесельської О.С., присяжних Короп О.О., Комісаренко О.В., за участю: секретаря судового засідання Тодеріци К.Ю., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду в місті Новоукраїнка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоукраїнський сектор Державної міграційної служби України про визнання особи безвісно відсутньої
встановив:
Заявник звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутнім його сина військовослужбовця, сержанта ОСОБА_2 , мотивуючи свою заяву тим, що його син проходив службу з серпня 2020 року за контрактом в 59 бригаді ЗСУ протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 до 16 травня 2021 року. 16 травня 2021 року у місці розташування спостережного пункту було виявлено відсутність сержанта ОСОБА_2 при цьому його зброя всі особисті речі, в тому числі банківські карти з грошовими коштами на них, мобільний телефон залишилися. 01.11.2021 року за заявою матері ОСОБА_3 було внесено в ЄРДР заява про вчинення злочину за ст. 146-1 КК України. Відомостей про місцезнаходження ОСОБА_2 немає з дня його зникнення. За місцем проживання він не з"являвся, тому заявник вимушений був звернутися до суду з даною заявою.
Ухвалою суду від 03.03.2023 року прийнято заяву до провадження суді в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі та просив задовольнити.
Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився.
Суд, заслухавши пояснення заявника, оцінивши надані заявником докази до заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_2 , батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . (а.с. 28).
Відповідно до кіпії Витягуз ЄРДР, 02.11.2021 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 146-1 КК України. (а.с. 4).
Відповідно до відповіді керівника об"єднаного центру СБУ ОСОБА_5 повідомлено, що в об"єднаному центрі наявна інформація щодо зникнення ОСОБА_6 15.05.2021 року з місця служби в Донецькій області. Інформація щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 незаконними збройними формуваннями на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областях в об"єднаному центрі відсутня. (а.с.13).
Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на заяву від 25 червня 2021 року, повідомлено, що ОСОБА_2 проходив службу за контрактом у ввіреної мені військовій частині згідно укладеного контракту з 18 лютого 2021 року. До 16 травня 2021 року він виконував завдання в районі проведення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. 16 травня 2021 року о 05 годині 00 хвилин, на контрольному шикуванні в місці розташування спостережного пункту, було виявлено відсутність сержанта ОСОБА_2 . Пошукові заходи позитивних результатів не дали. 16 травня 2021 року, командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_8 , було повідомлено начальника відділення Військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 про відсутність сержанта ОСОБА_2 в районі виконання завдань за призначенням. Місце перебування останнього невідомо. Розшуком сержанта ОСОБА_2 займаються уповноважені на те розшукові підрозділи Військової службиправопорядку Збройних Сил України. (а.с.24).

За правилами п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.
Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.
Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.
Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем служби та свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів.

Приписами ч. 1 ст.309 ЦПК України визначено: у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі ст. 43 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд

ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоукраїнський сектор Державної міграційної служби України про визнання безвісно відсутнім, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Новоукраїнки Кіровоградської області безвісно відсутнім.
Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя: О.С. Цесельська

Присяжні: О.О. Короп
О.В. Комісаренко