Справа № 2-215/11
Провадження № 6/357/21/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2 , відділ ДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

28.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Дана заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.03.2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра», приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А., третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки та за зустрічним позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту, було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. в розмірі 148 046, 15 доларів США, що еквівалентно 1 171 030, 27 грн. 01.06.2012 року на виконання вказаного рішення, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2-215/11, який знаходиться на примусовому виконанні в відділі ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), виконавче провадження № 36321475. 17.09.2018 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» було укладено договір № 694/МКЗЗ/2007-840 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 та договорами забезпечення. 19.09.2018р. між ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги № 29, згідно якого ОСОБА_2 набув права вимоги за Кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. із змінами та доповненнями, додатковими договорами, додатками, договорами про внесення змін та доповнень. А тому на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржник ОСОБА_5 просить суд замінити сторону стягувача виконавчого провадження з ПАТ КБ «Надра» на ОСОБА_2 .

27.02.2023року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007- 840 від 13.09.2007 року та сторони цієї угоди дійшли згоди про заміну первинного зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840, новим позиковим зобов`язанням між тими ж сторонами, а також погодили, що з моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840, припиняється. 27.02.2023р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, в якому сторони дійшли згоди, що первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. припиняється з моменту набрання чинності додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840.

Заявник зазначає, що кредитні зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. було припинено за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація) згідно додаткової угоди № 2 від 27.02.2023 року, а також договору позики від 27.02.2023 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в зв`язку з чим, заявник вважає, що зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором, в тому числі і тієї, яка стягнута за рішенням суду, відсутнє повністю внаслідок домовленості з кредитором (стягувачем) поза межами виконавчого провадження, без реальних дій та примусу з боку державного виконавця, що, у свою чергу, свідчить про наявність передбачених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. А тому заявник просить суд визнати в/л №2-215/11 від 01.06.2012р. таким, що не підлягає до виконання.

В судовому засідання представник боржника ОСОБА_1 адвокат Кардаш М.О. підтримав заявлені вимоги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2011 року було визнано недійсним кредитний договір № 694/МКЗЗ/2007-840, укладений 13.09.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра», визнано недійсним договір іпотеки, посвідчений 13.09.2007 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А. за реєстром № 4925, зобов`язано приватного нотаріуса Губенко Т.А. зняти заборону відчуження. В задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості -відмовлено.(а.с. 133-135)

Однак, рішенням Апеляційного суду Київської області рішення суду першої інстанції від 28.10.2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра», приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А., третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки відмовлено. Зустрічний позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року в розмірі 148 046,15 доларів США, що еквівалентно 1 171 030,27 грн та судові витрати по справі. (а.с. 187-190).

Встановленим є те, що 13.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 694/МКЗЗ/2007-840, до якого були внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди №1. ОСОБА_3 отримала від ВАТ КБ «Надра» 200 000 доларів США на споживчі потреби на строк до 12.09.2014 року під 14 відсотків річних.

В забезпечення виконання зобов`язань, 13.09.2007 був укладений договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. та зареєстрований в реєстрі під № 4925 з накладенням заборони щодо відчуження житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами загальною площею 320,1 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0690 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , під № 56, за реєстром № 4926 та № 4927.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань по кредитному договору, ОСОБА_4 уклала з ПАТ КБ «Надра» договір поруки від 13.09.2007, згідно якого поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед ПАТ КБ «Надра» за зобов`язаннями ОСОБА_3 .

Встановлено, що 03.09.2011 року боржник ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 , в зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 220)

З матеріалів заяви слідує, що 17.09.2018 між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» було укладено договір № 694/МКЗЗ/2007-840 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. та договорами забезпечення.

19.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги № 29, згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги первісного кредитора за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. із змінами та доповненнями, додатковими договорами, додатками, договорами про внесення змін та доповнень, укладеними між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 , які зазначені у реєстрі у додатку № 1 до цього договору. (а.с.231-233)

19.09.2018р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» був укладений Договір про розірвання Договору іпотеки від 13.09.2007 року за реєстровим № 4925, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1459. (а.с. 237)

Встановлено, що 27.02.2023р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007- 840 від 13.09.2007р. в пункті 2 якого, сторони дійшли згоди про заміну первинного зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840, новим позиковим зобов`язанням між тими ж сторонами. (а.с.244)

Згідно з пунктом 4 додаткової угоди № 2 від 27.02.2023р., з моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р., припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2023р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, в пункті 2 якого, сторони домовились, що зобов`язання, яке виникне між сторонами на підставі цього договору, замінює собою зобов`язання, що виникло між тими ж сторонами за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007- 840 від 13.09.2007р.(а.с. 245)

В пункті 3 Договору позики від 27.02.2023р., сторони дійшли згоди, що первинне зобов`язання Боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 припиняється з моменту набрання чинності додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р., тобто з 27.02.2023р.

Згідно з пунктом 4,5 Договору позики від 27.02.2023р., сума зобов`язання боржника за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. складає 17 345 323,74 грн, яку боржник зобов`язується повернути кредитору у строк до 27 лютого 2053 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього ж кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Як визначено у ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні.

Отже, 19.09.2018року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги № 29, згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від 13.09.2007р. із змінами та доповненнями, додатковими договорами, додатками, договорами про внесення змін та доповнень, а тому вимога заяв про заміну стягувача у ВП №36321475 на ОСОБА_2 , підлягає задоволенню .

Щодо вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно ч.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Такий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 року по справі № 824/67/20.

В даному випадку, заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з матеріально правових підстав, оскільки у боржника ОСОБА_1 відсутній матеріально-правовий обов`язок повністю у зв`язку з його припиненням, тобто за домовленістю сторін, було замінено первісне зобов`язання новим зобов`язанням (новація).

Однак, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а відтак у заяві відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин передбачених ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як було з`ясовано в судовому засіданні, у разі подання заяви про повернення виконавчого листа без виконання, або відмови стягувачем від виконання залишається необхідною сплата виконавчого збору, а в разі задоволення судом заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник уникне відшкодування виконавчого збору. Виконавчий лист №2-215/11 з 2012 року перебуває на виконанні, державний виконавець ДВС вчиняє виконавчі дії з виконання рішення суду та згідно ЗУ «Про виконавче провадження» нараховані виконавчі витрати.

За результатами розгляду даної справи судом встановлено, що підстав вважати, припиненими зобов`язання ОСОБА_1 згідно рішення суду від 22.03.2012р., за яким ще 01.06.2012р. були видані виконавчі листи і які звернуті до примусового виконання через органи ДВС, щодо стягнення з неї грошових коштів на користь стягувача немає. Доводи заявника, що відбулося припинення за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація), а тому є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягають виконанню, є безпідставними, оскільки стягувач не звертався до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа, не просив закінчити виконавче провадження. А також, суду не відома думка стягувача ОСОБА_2 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є: спосіб припинення зобов`язання; вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання); є двостороннім правочином (договором); нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на зміну цього зобов`язання.

Деякі з вищезазначених ознак новації одночасно є умовами її вчинення.

До умов новації згідно вимог закону віднесено наступні: нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а «домовленість про новацію», про яку йдеться у частині другій статті 604 ЦК України, - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що витікає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); зміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.

Умови новації є необхідними і достатніми для вчинення новації.

Таким чином, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

Договір позики від 27.02.2023р., укладений не між тими самими сторонами, що і первісний кредитний договір, оскільки кредитний договір № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року був укладений між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Надра», а договір позики від 27.02.2023р. укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Як зазначено у ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та правочини. У контексті відносин позичальників із банками ними є кредитні договори, на підставі яких у банку виникає обов`язок видати кошти, а у позичальника повернути їх та сплатити проценти за їх користування. При цьому, судові рішення про стягнення заборгованості за кредитами не встановлюють нові цивільні відносини, а лише фіксують їх наявність на підставі відповідного договору, зобов`язують сторону, яка порушує умови договору, шляхом ухилення від виконання зобов`язань - усунути відповідні порушення, у тому числі, у примусовому порядку. Якщо зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором припиниться іншим шляхом, ніж примусовим виконанням, то це буде підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Погашення боргу можливе таким чином: добровільне виконання обов`язку боржником (поза межами органів виконавчої служби, коли кошти оплачуються напряму фінансовій установі), передання відступного, зарахування, прощення боргу.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.(ст. 599 ЦК).

Згідно із ст. 600 ЦК, зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ч.1 ст. 601ЦК).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605 ЦК України).

Як було зазначено вище, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року та договір позики від 27.02.2023 року, згідно з якими сторони передбачили новацію.

Вказані договори між боржником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пов`язані із кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року, випливають з вказаних кредитних правовідносин, та у разі скасування, чи визнання недійсним договору позики (новації) буде чинним первісний кредитний договір, а тому визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на думку суду є передчасним, оскільки зобов`язання не виконане, а лише змінено/розстрочене згідно договору позики від 27.02.2023 року.

Крім того, новий стягувач у виконавчому провадженні наділений правом на припинення/відмову від примусового виконання рішення суду (ст. 19 Закон України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, в частині, заміни сторони виконавчого провадження, в межах якого боржник матиме можливість виконати свої зобов`язання належному новому кредитору, а новий стягувач матиме важелі впливу та методи вирішення питання виконання зобов`язання, чи відмови від примусового виконання зобов`язання в зв`язку з новими домовленостями.

Керуючись ст.ст. 11, 442, 512, 514, 515, 516, 604 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 431, 432, 442, 446 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» у виконавчому провадженні № 36321475 з примусового виконання виконавчого листа №2-215/11 , виданого 01.06.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на його правонаступника ОСОБА_2 .

У задоволенні заяви в частині вимог про визнання виконавчого листа № 2-215/11 від 01.06.2012 року, таким, що не підлягають виконанню, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 15.03.2023 року

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 /місце проживання: АДРЕСА_2 /

Стягувач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 / місце проживання: АДРЕСА_3 /

Ухвала підписана 15.03.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола