Провадження №2/523/1014/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі :

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в міст і Одесі, цивільну справу за позовом

Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович ( АДРЕСА_3 ), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марина Олексіївна ( АДРЕСА_4 ) про скасування записів про право власності, визнання недійсними договорів дарування, договору про поділ нерухомого майна та звільнення самовільно зайнятої ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту,

Установив

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування записів про право власності, визнання недійсними договорів дарування, договору про поділ нерухомого майна та звільнення самовільно зайнятої ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту.

Свій позов сторона позивача обґрунтувала тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2018 року № 149753389 на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.1999 року серія та номер: 2962, державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Глущенком Андрієм Олександровичем внесено запис про право власності із відкриттям розділу від 19.02.2017 року № 19104569 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 000) та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

При цьому, договір купівлі-продажу від 14.10.1999 року серія та номер: 2962 стосується іншого об`єкта за іншою адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 18 кв.м.

07.03.2017 року ОСОБА_1 здійснила відчуження даного об`єкта нерухомого майна на користь ОСОБА_2 на підставі договорів дарування за № 111 та 112 по частині, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергійом Сергійовичем (номера записів про право власності: 19360545 та 19361272).

03.04.2017 року ОСОБА_4 здійснила відчуження частини об`єкта (номер запису про право власності: 19360545) на користь ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 03.04.2017 року № 808, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною (номер запису про право власності: 19777821).

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали вланиками по частині спірного самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95, 1 кв.м.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали договір про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867, засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, відповідно до якого утворились два нових об`єкта, а саме:

- об`єкт загальною площею 42,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 ;

- об`єкт загальною площею 52,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 .

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2018 року № 149753389 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867 державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною внесено запис про право власності із відкриттям розділу від 10.04.2017 року № 19898672 (індексний номер рішення: 34704816) на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 101) та зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на самочинно збудований, незаконно зареєстрований, неодноразово перепроданий та поділений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 42,6 кв.м.

Також відповідно до даних зазначеного реєстру на підставі договору про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867 державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною внесено запис про право власності із відкриттям розділу від 10.04.2017 року № 19899420 (індексний номер рішення: 34705829) на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 101) та зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на самочинно збудований, незаконно зареєстрований, неодноразово перепроданий та поділений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 52,5 кв.м.

Таким чином, на думку сторони позивача, на даний час власниками самочинно збудованого, незаконно зареєстрованого, неодноразово відчуженого та поділеного на два окремих об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 52,5 кв.м. та загальною площею 42,6 кв.м. є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Одеська міська рада змушена звернутись за захистом своїх прав як власник земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси, оскільки порушується право власності на земельну ділянку у зв`язку із самочинним будівництвом нежитлової будівлі із подальшою незаконною реєстрацією права власності на неї за адресою: АДРЕСА_5 .

Виходячи з вищевикладеного позивач просить суд зазначену позовну заяву задовольнити.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 січня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду за нормами загального позовного провадження. (а.с. 74,75).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопала 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті спору. (т. 3, а.с. 77).

Представник позивача ОСОБА_6 надав клопотання про розгляд спарви за його відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. (т.3, а.с. 81,82).

Відповідачі та треті особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи не звертались.

Відповідачем ОСОБА_1 07 лютого 2020 року надано відзив на позовну заяву. Як зазначено в відзиві, ФОП ОСОБА_1 починаючи з 1998 року на протязі 20 років, відкрито, безперервно, не забороненим законом способом користувалась об`єктом торгівельним павільйоном, який розташований в АДРЕСА_7 .

А тому, стороною позивача будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог до суду не надано, в зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про скасування запису та визнання договорів недісними не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про знесення самочинно збудованого об`єкту заявила клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки 30 березня 2017 року виконавчим комітетом було прийнято рішення про демонтаж споруд, до числа яких входила ФОП ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 93-100)

Приймаючи до уваги те, що справа розглядається судом першої з кінця 2019 року, що є порушенням розумного строку її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, що не з,явились в судове засідання, які обізнані належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доказаний та є обґрунтований, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.08.2019 року департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 16.08.2019 року № 01-18/1113-09-04 повідомив, що департаментом здійснено виїзд на місце ( АДРЕСА_5 ), за результатами якого складено відповідний акт перевірки від 21.01.2019 року та здійснено фотофіксацію.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.01.2019 року № 001510 документи, які посвідчують право власності чи/або користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_5 , відсутні, що є порушенням ст. 125, 126, 211-Б ЗК України.

22.02.2019 року головне територіальне управління держгеокадастру в Одеській області Відділ у м. Одесі листом від 07.02.2019 року № 253/112-19 повідомило, що згідно з Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів, примірників договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року не зареєстровано право власності (користування) на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Так, державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Глущенком Андрієм Олександровичем внесено запис про право власності від 19.02.2017 року № 19104569 на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.1999 року серія та номер: 2962.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Одеською міською радою отримано скан-копію договору купівлі-продажу від 14.10.1999 року серія та номер: 2962, який було надано ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

У договорі зазначено, що ОСОБА_7 , що є засновником малого приватного підприємства «ЯНА», та ОСОБА_1 уклали цей договір, яким МПП «ЯНА» продало ОСОБА_1 кіоск за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 18 кв.м.

Отже, даний договір купівлі-продажу від 14.10.1999 року серія та номер: 2962, стосується зовсім іншого об`єкта за адресою: АДРЕСА_6 , а не об`єкта за адресою: АДРЕСА_5 , саме тому посилання державного реєстратора на даний договір як єдину підставу реєстрації права власності із відкриттям розділу є хибним та таким, що проведене із грубим порушенням чинного законодавства у сфері державної реєстрації.

14.01.2019 року листом від 09.01.2019 року № 8-02/5 КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» повідомило, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності об`єкта нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , відсутня.

Таким чином, договір купівлі-продажу від 14.10.1999 року серія та номер: 2962, копія якого наявна в реєстраційній справі № 000, взагалі стосується зовсім іншого об`єкта за адресою: АДРЕСА_6 , а тому він не міг стати законною підставою реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею, 95,1 кв.м.

Отже, у даному випадку спостерігається реєстрація права власності на підставі документа, який не стосується даного об`єкта, а тому така реєстрація права власності не може бути законною та такою, яка є визнаною державою, тобто підлягає обов`язковому скасуванню.

Таким чином, ОСОБА_1 не подано передбачених чинним законодавством документів, необхідних для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

Отже, із вищезазначених фактів та обставин вбачається, що запис про право власності державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Глущенка Андрія Олександровича від 19.02.2017 року № 19104569 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 000) підлягає скасуванню у судовому порядку як такий, що порушує права територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку, на якій цей об`єкт знаходиться, та як такий, що здійснено із порушенням законодавства за відсутності документа, що підтверджує виникнення права власності на об`єкт площею 95,1 кв.м.

Стосовно вимог про визнання недійсним договорів дарування від 07.03.2017 року № 111 та 112 та скасування записів про право власності державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Демидова Сергія Сергійовича від 07.03.2017 року 19360545 та № 19361272, суд зазначає наступне.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2018 року № 149753389 на підставі договору дарування від 07.03.2017 року № 111 державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергійом Сергійовичем внесено запис про право власності із відкриттям розділу від 07.03.2017 року № 19360545 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 000) та зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на частину самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

Також за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2018 року № 149753389 на підставі договору дарування від 07.03.2017 року № 112 державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергійом Сергійовичем внесено запис про право власності із відкриттям розділу від 07.03.2017 року № 19361272 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 000) та зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на частину самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

Вищевказане свідчить про те, що вказаними (спірними) договорами дарування від 07.03.2017 року № 111 та 112 ОСОБА_1 здійснила відчуження на користь ОСОБА_2 по суті незаконно зареєстрованого за собою самочинно збудованого об`єкта.

Оскільки ОСОБА_1 не набула в установленому законом порядку права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, то, відповідно, не мала права відчужувати, зокрема дарувати спірний об`єкт будь-яким третім особам, в тому числі ОСОБА_8 шляхом укладання договорів дарування від 07.03.2017 року № 111 та № 112.

Отже, у зв`язку із сукупністю вищезазначених обставин, на думку Одеської міської ради, договори дарування від 07.03.2017 року № 111 та № 112 мають бути визнані недійсними, а записи про право власності від 07.03.2017 року № 19360545 та від 07.03.2017 року № 19361272, внесені державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергієм Сергійовичем, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають скасуванню.

Стосовно вимог про визнання недійсним договору дарування від 03.04.2017 року № 808 та скасування запису про право власності державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марини Олексіївни від 03.04.2017 року № 19777821, суд зазначає наступне.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2018 року № 149753389 на підставі договору дарування від 03.04.2017 року № 808 державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною внесено запис про право власності із відкриттям розділу від 03.04.2017 року № 19777821 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 000) та зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на частину самочинно збудований об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

Оскільки ОСОБА_4 не набула в установленому законом порядку права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, то, відповідно, не мала права відчужувати, зокрема дарувати спірний об`єкт будь-яким третім особам, в тому числі ОСОБА_3 , шляхом укладання договору дарування від 03.04.2017 року № 808.

Таким чином, із наведеного вбачаються умисні дії, направлені на відчуження самочинно збудованого об`єкта, який знаходиться на землях територіальної громади м. Одеси.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, у зв`язку із сукупністю вищезазначених обставин, на думку Одеської міської ради, договір дарування від 03.04.2017 року № 808 має бути визнаний недійсним, а запис про право власності від 03.04.2017 року № 19777821, внесений державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню.

Стосовно вимог про визнання недійсним договору про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867 та скасування записів про право власності від 10.04.2017 року № 19899420 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101) та від 10.04.2017 року № 19898672 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101) державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марини Олексіївни суд зазначає наступне.

У п. 2 договору про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867 зазначено, що нежитлова будівля, що є предметом цього договору, належить співвласникам на праві спільно часткової власності в наступних частках:

- 1/2 частка нежитлової будівлі належить ОСОБА_8 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. від 07.03.2017 року № 112. Право власності на вищезазначену частку нежитлової будівлі зареєстровано 07.03.2017 року номер запису про право власності № 19361272;

- 1/2 частка нежитлової будівлі належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. від 03.04.2017 року № 808. Право власності на вищезазначену частку нежитлової будівлі зареєстровано 03.04.2017 року номер запису про право власності № 19777821;

У п. 3 договору зазначено, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виданого ФОП ОСОБА_9 від 05.04.2017 року № 0504/2017, нежитлова будівля за технічними показниками може бути поділена на два окремих нежитлових приміщення.

Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок.

Згідно із п. 1.2 Інструкції № 55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції № 55 об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна.

Пункт 2.2. Інструкції № 55 на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції № 55 висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна містить такі дані:

- а) кому належить об`єкт нерухомого майна;

- б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

- в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна;

- г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками;

- ґ) який документ підтверджує право власності (користування)

земельною ділянкою;

- д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси;

- е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства.

Стосовно присвоєння об`єктам нової адреси суд зазначає.

Документ, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідка з Адресного реєстру міста Одеси чи/або розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради), заявником не подавались, відомості про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об`єкт нерухомості, відсутні.

Отже, ФОП ОСОБА_9 всупереч чинному законодавству надав даний висновок, не маючи на це законного права, за відсутності документа, який би підтверджував право власності на об`єкт, земельну ділянку та документа щодо присвоєння новоутвореним об`єктам адреси.

Таким чином, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 від 05.04.2017 року № 0504/2017, виготовлений ФОП ОСОБА_9 , не містить обов`язкової інформації, а саме інформації щодо документа, який підтверджує право власності (користування) на об`єкт та земельну ділянку, а також інформації щодо присвоєння новоутвореним об`єктам адреси. Крім того, як випливає із вищезазначеного, даний висновок може лише стати підставою технічного поділу об`єкта, який належить на праві власності особі, а не підставою визнання права власності двох окремих об`єктів площею 42,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та площею 52,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за фізичними особами, у яких такого права немає.

Отже, даний висновок не є правовстановлюючим документом, який може підтвердити виникнення права, оскільки він є лише комплексним документом, який може підтвердити технічну можливість поділу об`єкта нерухомого майна, але ніяк не стати підставою укладання правочину (договору про поділ нерухомого майна), та єдиною підставою поділу самочинно збутового об`єкта загальною площею 95,1 кв.м. (реєтраційний номер об`єкта: 000) та незаконної реєстрації права власності на новоутворені об`єкти (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) загальною площею 42.6 кв.м. власник ОСОБА_4 та (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) загальною площею 52,5 кв.м. власник ОСОБА_3 .

Таким чином, даний висновок зроблений з грубим порушенням чинного законодавства, а тому посвідчення приватним нотаріусом договору про поділ нерухомого майна, ґрунтуючись на вказаному вище висновку, має бути визнано недійсним.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не набули в установленому законом порядку права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, то і, відповідно, не мали права укладати щодо нього будь-які правочини, в тому числі договір про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867.

Отже, у зв`язку із сукупністю вищезазначених обставин, на думку суду, договір про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року № 867 має бути визнано недійсним, а записи про право власності від 10.04.2017 року № 19899420 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101) та від 10.04.2017 року № 19898672 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101), відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог вимогою про знесення зазначеного об`єкта як самочинно збудованого, суд зазначає настпне.

Згідно із ст. 376 ЦПК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130цс від 04.12.2013 року у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

04.01.2019 року управління архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 03.01.2019 року № 01-11/5309 повідомило, що згідно з інформацією архіву, відділу загального листування та відділу головного художника відділу відсутні містобудівні умови та обмеження, будівельні паспорти забудови земельної ділянки, зокрема за адресою: АДРЕСА_5 .

11.01.2019 року управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 11.01.2019 року № 01-8/991вх повідомило, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: АДРЕСА_5 .

Таким чином, із всього вищенаведеного можна дійти до висновку, що спірна споруда є самочинно збудованою, яка розташована на землях територіальної громади м. Одеси та є перешкодою для реалізації територіальною громадою м. Одеси своїх повноважень як власника відповідної земельної ділянки, а тому даний об`єкт загальною площею 95,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 , підлягає знесенню.

Також до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесено зміни.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на даний час) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

До суду звернулася відповідач ОСОБА_1 з письмовою заявою в якій просила застосувати строки позовної давності, щодо позовних вимог про знесення збудованого об`єкту нерухомості, оскільки 30.03.2017 року виконавчим комітетом було прийнято рішення про демонтаж споруд, до яких входила ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зазначену позовну заяву ОМР пред`явила до суду 16 грудня 2019 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності.

Щодо посилань відповідача на те, що ФОП ОСОБА_1 починаючи з 1998 року на протязі 20 років, відкрито, безперервно, не забороненим законом способом користувалась об`єктом торгівельним павільйоном, який розташований в АДРЕСА_7 , суд їх не приймає як доказ по справі, оскільки він жодним чином не спростовує позовні вимоги та обгрутування ОМР.

Таким чином, із всього вищенаведеного можна дійти до висновку, позовні вимоги доведені належними та допустими доказами, тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, судові витрати стягуються з відповідачів, а тому необхідно стягнути з відповідачів судовий збір у загальному розмірі 23052 гривень 00 копійок рівними частинами, тобто по 7684 гривень 00 копійок з кожного, на користь Одеської міської ради.

Керуючись ст. ст. 3, 4-7,1-13, 17- 18, 109, 131,137, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Демидов Сергій Сергійович ( АДРЕСА_3 ), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марина Олексіївна ( АДРЕСА_4 ) про скасування записів про право власності, визнання недійсними договорів дарування, договору про поділ нерухомого майна та звільнення самовільно зайнятої ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.02.2017 року № 33943693, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м. (реєстраційний номер: 000).

Визнати недійсним договір дарування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 07.03.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергієм Сергійовичем, реєстровий № 111.

Визнати недійсним договір дарування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 07.03.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергієм Сергійовичем, реєстровий № 112.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.03.2017 року № 34187259, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер: 000).

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.03.2017 року № 34187747, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , (реєстраційний номер: 000).

Визнати недійсним договір дарування 1/2 частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 03.04.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, реєстровий № 808.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.04.2017 року № 34589215, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_10 на 1/2 частину об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер: 000).

Визнати недійсним договір про поділ нерухомого майна від 10.04.2017 року нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, реєстровий № 867.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 10.04.2017 року № 34704816, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 42,6 кв.м. (реєстраційний номер: 101).

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 10.04.2017 року № 34705829, що є підставою для припинення права власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 52,5 кв.м. (реєстраційний номер: 101).

Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 95,1 кв.м.

Стягнути з відповідачів: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26597691) сплачений судовий збір у розмірі 23052,00 грн. (на рахунок юридичного департаменту Одеської міської ради - , р/р UA0034995 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172), рівним частинами, тобто по 7684 гривень 00 копійок з кожного відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 березня 2023 року.

Суддя