ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2437/23 Справа № 179/1664/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи тим, що в жовтні 2021 року нею був пред`явлений позов до відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, про визнання незаконним наказу про надання щорічної основної відпустки, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказувала, що рішенням Магдалинівського районного суду від 08 червня 2022 року позов було задоволено, її було поновлено на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІП ступенів Личківської сільської ради» та стягнуто кошти за час вимушеного прогулу. Рішення в частині поновлення на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» допущено до негайного виконання.

Зазначала, що 05 липня 2022 року нею отримано виконавчий лист №179/1664/21 і пред`явлено для виконання в Магдалинівський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Південнго-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Боржником по даному виконавчому листу є відділ освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради, накази якого оскаржувалися в судовому порядку.

Посилаючись на те, що відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що призначення на посаду, перевід на іншу посаду та звільнення з посади працівників закладу освіти, визначення їхніх посадових обов`язків, заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також вирішення інших питань, пов`язаних з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства покладено на керівника закладу загальної середньої освіти, а не на відділ освіти, а таким навчальним закладом є Личківський ліцей Личківської сільської ради, просила суд першої інстанції замінити боржника відділ освіти виконавчого комітету Личківської сільської ради у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року по справі №179/1664/21 на Личківський ліцей Личківської сільської ради, розташований у с.Личкове Новомосковського району вул.Центральна,47А.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року скасувати та винести постанову, якою заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання суду на відсутність доказів правонаступництва є необґрунтованим, враховуючи, що поняття правонаступництво трактовано судом як абсолютний перехід усіх прав і обов`язків від відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради до Личківського ліцею Личківської сільської ради, в той час як заміна боржника пов`язана з розмежування повноважень відділу освіти органу місцевого самоврядування та закладу освіти у виконанні рішення суду в частині поновлення на роботі на посаді вчителя біології. Розмежування повноважень базується на нормах Закону України Про місце самоврядування та Закону України Про повну загальну середню освіту на основі яких прийняті і затверджені відповідні Положення і статути установи і закладу освіти. Специфіка виконання рішення суду щодо поновлення на посаді вчителя складається в тому, що наказ про звільнення було винесено відділом освіти, який не мав на це повноважень, оскільки таку функцію покладено на керівника закладу загальної середньої освіти тобто Личківський ліцей Личківської сільської ради, що є підставою для заміни боржника як сторони виконавчого провадження в частині виконання рішення, що стосується поновлення на роботі.

Відділ освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради надав відзив, відповідно до якого апеляційну скаргу просило залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, розглянути питання про закриття апеляційного провадження, посилаючись на те, що Личківський ліцей не був учасником справи № 179/1664/21 взагалі, заміна боржника призведе по суті до зміни рішення та вирішення питання про права третіх осіб, які учасниками справи не були та покладе на них додаткові обов`язки, отже підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні відсутні, оскільки відсутнє відповідне правонаступництво. Крім того, рішення суду на підставі якого видавався виконавчий лист було скасовано, а тому є всі підстави взагалі для закриття апеляційного провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відділу освіти культури, молоді та спорту Личківської сільської ради, в якому, посилаючись на те, що була незаконно звільнена з посади вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради», просила суд першої інстанції визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти культури, молоді та спорту Личківської сільської ради від 04 червня 2021 року №21-к/тм про надання щорічної основної відпустки з 23 червня 2021 року по 20 липня 2021 року; визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти культури, молоді та спорту Личківської сільської ради від 20 липня 2021 року №55-К про звільнення з посади директора КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» та з посади вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради»; поновити її на посаді вчителя біології КЗ «Приорільськийзаклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради»; стягнути з відповідача на її користь 109 742,71 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» з 20 липня 2021 року. Стягнуто з відділу освіти, культури, молоді та спорту Личківської сільської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14 778,83 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, 15 липня 2022 року відповідач відділ освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради звернувся до Дніпровського апеляційного суду із відповідною скаргою, в якій просив скасувати рішення в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради.

21 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила суд першої інстанції замінити боржника відділ освіти виконавчого комітету Личківської сільської ради у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року по справі №179/1664/21 на Личківський ліцей Личківської сільської ради, розташований у с.Личкове Новомосковського району вул. Центральна, 47А.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року (вже після постановлення місцем судом ухвали про відмову у задоволенні заяви про заміну боржника) задоволено апеляційну скаргу відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лисківської сільської ради. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року в частині часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» з 20 липня 2021 року; в частині стягнення з відділу освіти, культури, молоді та спорту Личківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 14 778,83 грн.; в частині стягнення з відділу освіти, культури, молоді та спорту Личківської сільської ради на користь держави судового збору в розмірі 1 984,80 грн. та в частині допущення до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» скасовано та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Личківської сільської ради (відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лисківської сільської ради)про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Тобто на сьогодні рішення суду першої інстанції, на виконання якого видавався виконавчий лист, є скасованим.

Так, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано будь-яких доказів про те, що Личківський ліцей Личківської сільської ради є правонаступником відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Личківської сільської ради в розумінні ст.55 ЦПК України та ч.1 ст.104 ЦК України, а саме припинення юридичної особи шляхом реорганізації, як безумовної підстави правонаступництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах, що узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 21 березня 2018 у справі №6-1355/10.

В той час як з матеріалів справи вбачається, що відділ освіти виконавчого комітету Личківської сільської ради не є припиненим, не перебуває в процесі ліквідації та не перебуває в процесі банкрутства.

Неможливість виконання судового рішення, за яким видані виконавчі листи, зокрема, поновлення на посаді, не свідчить про можливість заміни такої сторони виконавчого провадження на належну.

З огляду на вищевикладене, підстав для заміни сторони виконавчого провадження не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та ухвали суду апелянтом не надано.

Окремо, колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року в частині часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» з 20 липня 2021 року; в частині стягнення з відділу освіти, культури, молоді та спорту Личківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 14 778,83 грн.; в частині стягнення з відділу освіти, культури, молоді та спорту Личківської сільської ради на користь держави судового збору в розмірі 1 984,80 грн. та в частині допущення до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді вчителя біології КЗ «Приорільський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Личківської сільської ради» та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Личківської сільської ради (відділу освіти, культури, молоді та спорту Виконавчого комітету Лисківської сільської ради)про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Тобто, за результатами розгляду апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції було скасовано в частині задоволених позовних вимог, що призвело до відмови у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

А тому відповідне виконавче провадження підлягає закінченню, зважаючи на відсутність рішення, яке підлягає виконанню, а тому підстави для заміни боржника в ньому відсутні також із урахуванням втрати боржником відповідного статусу із часу скасування рішення судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.