Справа № 211/2533/21
Провадження № 2/211/177/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі по тексту АТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останньої заборгованість у сумі 49 828,63 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 29.05.2019 укладено кредитний договір № 701, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 30 000,00 грн., зобов`язання за яким не виконуються. Внаслідок чого утворилася заборгованість, станом на 18.02.2021 заборгованість відповідача перед позивачем складає 49 828,63 грн., яка складається з: 26 945,61 грн. - заборгованість за кредитом; 2,63 грн. - заборгованість процентами; 20 040,03 грн. - заборгованість за комісією; 2 840,36 грн. - штрафні санкції, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду.

Ухвалою суду від 04.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 до суду надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бурлаченко С.Ю. про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки, відзиву не подали.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.04.2020 у справі № 348/1116/16-ц, «якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи».

Оскільки відповідачем та її представником не надано суду доказів поважності неявки представника відповідача, а відповідач просто не з`явився у судове засідання, та судові засідання неодноразово відкладалися за заявами сторони відповідача, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та вважає за необхідне вирішити спір по суті, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.05.2019 між сторонами у справі, ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ», укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №701 (далі по тексту кредитний договір № 701, за умовами якого позивач надав відповідачу на 36 місяців споживчий кредит на загальні споживчі цілі у розмірі 30 000,00 грн. на умовах процентної ставки 0,01% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%.

Вищевказані умови договору щодо тіла кредиту, відсотків та комісії зазначені у заяві № 701 від 29.05.2019 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана відповідачем особисто. Крім того зазначені умови були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 29.05.2019, в якому також міститься підпис відповідача (а.с. 6-11).

Заява, містить графік платежів із розміром платежу за розрахунковий період, комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Сума платежу за розрахунковий період становить 2 030,46 грн. щомісяця та 2 030,36 грн. останній платіж. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1 197,00 грн. щомісяця.

Кредитні кошти у розмірі 30 000,00 грн., відповідно до даної заяви, були перераховані на банківський рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером від 29.05.2019 № TR.35478787.43387.8810 (а.с. 12).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитним договором №701 від 29.05.2019 станом на 18.02.2021 становить 49 828,63 грн., яка складається з: 26 945,61 грн. - заборгованість за кредитом; 2,63 грн. - заборгованість процентами; 20 040,03 грн. - заборгованість за комісією; 2 840,36 грн. - штрафні санкції (а.с. 15-18).

Відповідачу направлено письмову вимогу від 21.04.2020 про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості по кредитному договору №701 від 29.05.2019 (а.с. 13, 14).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначає Закон України від 15.11.2016 «Про споживче кредитування».

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору (у редакції Закону № 1734-VIII) містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про споживче кредитування»).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 201/10403/19.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

Суд установив, що між сторонами АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 29.05.2019 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит на умовах, визначених у заяві-анкеті №701.

Заява підписана особисто відповідачем, умовами заяви передбачена сплата щомісячних періодичних платежів, комісії та процентів за користування кредитом. Також визначений кінцевий термін повернення кредиту.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У підписаній відповідачем заяві чітко зазначено, що комісія нараховується за обслуговування банком кредитної заборгованості у розмірі 3,99 %, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Розрахунок комісії за обслуговування кредиту 3,99% від суми кредиту відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, відтак наявні підстави для стягнення вказаної комісії.

Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані.

З огляду на викладене позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитним договором № 701 від 29.05.2019 станом на 18.02.2021 у сумі 49 828 (сорок дев`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 63 копійки, яка складається з: 26 945 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 61 копійка - заборгованість за кредитом; 2 (дві) гривні 63 копійки - заборгованість за процентами; 20 040 (двадцять тисяч сорок) гривень 03 копійки - заборгованість за комісією; 2 840 (дві тисячі вісімсот сорок) гривень 36 копійок - штрафні санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С. В. Ткаченко