Справа № 185/9774/22
Провадження № 2/185/683/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання у якому просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок спричиненої йому моральної шкоди 245000 грн. без урахування утримань суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору, судові витрати покласти на відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що позивач на протязі багатьох років працював на підприємстві ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримав під час виконання трудових обов`язків низку професійних захворювань. Згідно висновку МСЕК від 25.04.2018 року позивачу встановлено сукупно 60% втрати професійної працездатності, висновком від 15.07.2008 року 65 % втрати працездатності та він визнаний інвалідом 3-ої групи безстроково.

Внаслідок отриманих профзахворювань та інвалідності позивач вважає, що відчуває моральні страждання, які оцінив у 245000.00 грн.

Відповідач звернувся до суду з письмовим відзивом на позов у якому просив суд у задоволенні позову відмовити у зв`язку з не доведенням завдання позивачу відповідачем моральної шкоди та необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідач крім того звернувся до суду з клопотаннями про обов`язкову участь позивача у судовому засіданні, про витребування додаткових доказів та з запереченням проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.

Суд вважає, що вказані клопотання задоволенню не підлягають тому що за змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме його роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах, встановлення йому висновком МСЕК первинно втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань.

За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених ушкодженням здоров`я, тому немає необхідності обов`язкової явки позивача у судове засідання.

Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.

Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.

Представник відповідача двічі поспіль в судове засідання не з`явився, просив суд відкласти розгляд справи. Судом відкладався розгляд справи за першим клопотанням.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач знаходився у трудових відносинах із підприємством ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, працював у важких умовах із повним робочим днем у шахті, звільнений був за п.2 ст.40 КЗпП України (у зв`язку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я).

За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, що підтверджується Актом форми Н-1 №121 від 19,12.2002 року.

За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 травня 2008 року, затвердженим Головним державним санітарним лікарем м. Першотравенська О. А. Чабан.

П. 14 даного Акту вказує на наявність у позивача двох професійних захворювань:

- радиколопатія попереково-крижова на фоні полі сегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинними синдромами, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ст..), де формівного артрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.) суглобів;

- хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). ЛН першого ступеня, код 168.4.

- нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху), код Н90.3.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25.04.2018 року серії 12 ААА №051793 позивачу первісно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% втрати професійної працездатності.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 15.07.2008 року серії МСЕ-ДНА-01 N 627239 позивачу первісно визначено третю групу інвалідності безстроково та зазначено протипоказання роботи в підземних умовах, тяжкої фізичної праці, несприятливому мікрокліматі.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 15.07.2008 року серії 12 ААА N9026924 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 65% втрати професійної працездатності, зазначено про потребу в медикаментозному и санаторно-курортному лікуванні.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування.

Суд вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 130000.00 грн., що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 130000.00 (сто тридцять тисяч) гривень з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» () судовий збір на користь держави в сумі 1950.00 (тисяча дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. О. Головін