КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/200/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року місто Київ

справа № 757/65949/17-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Підпалого В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральноїшкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до відповідача Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, в якому просив стягнути з останнього на його користь 46245,71 грн. у відшкодування матеріальних збитків, 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14 серпня 2017 року приблизно о 09.00 год., в районі будинку АДРЕСА_1 він зупинив свій автомобіль марки «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 і припарковав його з дотриманням усіх вимог правил дорожнього руху.

Вказував, що коли він о 19.10 год. знаходився в офісному приміщенні, почув звук зламаного дерева та коли вийшов на вулицю, побачив що на його автомобіль та ще на два інші автомобілі, упала частина дерева (гілка), яке росте біля зазначеного будинку.

Зазначав, що його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач посилався на те, що після падіння гілки були викликані працівники поліції Печерського УП ГУНП у міста Києві, які оглянули місце події та склали протокол огляду місця події.

За фактом пошкодження його автомобіля було відкрито кримінальне провадження №0004033, де позивач визнаний потерпілим.

Вказував, що внаслідок падіння гілки дерева на його автомобіль, йому заподіяна матеріальна шкода в розмірі 44245,71 грн., що підтверджується Звітом №1122 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначав, що за проведення дослідження вартості матеріального збитку автомобіля він сплатив 2000 грн.

Позивач вважає, що відповідачем Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва були порушені вимоги Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року №1045, які виразилися у відсутності організації і контролю та бездіяльності відповідача стосовно належного утримання, своєчасного виявлення та видалення аварійного дерева, частина якого впала на автомобіль позивача та внаслідок чого для нього настали негативні наслідки.

Посилався на те, що йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 15000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТзДВ«Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, яка занесена до протоколу судового засіданн змінено процесуальний статус ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» з третьої особи на співвідповідача.

10 грудня 2018 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якійостанній просив стягнути солідарно з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва та ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на його користь 46245,71 грн. у відшкодування матеріальних збитків, 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2019 року стягнуто з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 46245,71 грн. та судові витрати, в іншій частині позовних вимог було відмовлено.

29 серпня 2019 року відповідач Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району містаКиєва звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнутоз Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району містаКиєва на користь ОСОБА_1 46245,71 грн. матеріальної шкоди.

Стягнутоз Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району містаКиєва на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував п.п.2, 7 Постанови №1045, безпідставно визнав його винним у невиконанні вимог цієї норми, оскільки у справі відсутні докази відбування процесу ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, а також належних доказів, що стан дерева загрожував життю, здоров`ю громадян чи їх майну.

Вказував, що позивач жодним доказом не довів факту завдання шкоди за участю відповідача, а також факту того, що саме Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва є заподіювачем шкоди

Зазначав, що у справі відсутні докази про те, що позивач, а також посадова особа, що складала протокол огляду місця події є фахівцями з агрономії чи дендрології, тому не відомо на підставі яких ознак ними зроблено висновок про аварійність дерева, який прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Посилався на те, що у рішенні суду першої інстанції не вказано, чому судом не взято до уваги висновки акту весняного огляду від 16 квітня 2017 року, складеного фахівцями відповідача, де зазначено, що дерева, які росли біля будинку АДРЕСА_1 мали задовільний стан, що також підтверджується кольоровими фотознімками на яких видно зовнішні ознаки задовільного стану дерева, гілки, що впали мають зелені живі листя тобто гілки, що впали не були сухими, як це стверджував позивач.

Вказував, що у рішенні суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги висновки про не аварійність дерева, що визначені у акті обстеження дерева після складних погодних умов від 12 червня 2017 року, помилково вважаючи, що вказаний акт складений 12 червня 2018 року, тобто через рік після події спричинення збитків позивачу. Однак у даному випадку у акті наявна технічна помилки (опечатка).

Вважає, що причина падіння гілки дерева на автомобіль позивача - є несприятливі погодні умови, що підтверджується довідкою Українського гідрометеорологічного центру №01- 20/320 від 03 травня 2018 року, де зазначено про пориви вітру 14 серпня 2017 року сягали до 12 м/с.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва на користь ОСОБА_1 46245,71 грн. матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив доведеності вказаних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Як зазначав позивач у позовній заяві, останній 14 серпня 2017 року приблизно о 09.00 год., в районі будинку АДРЕСА_1 зупинив свій автомобіль марки «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 і припаркував його з дотриманням усіх вимог правил дорожнього руху. О 19.10 год., позивач знаходячись в офісному приміщенні, почув звук зламаного деревата коли вийшов на вулицю, побачив що на його автомобіль та ще на два інші автомобілі, упала частина дерева (гілка), яке росте біля зазначеного будинку.

З матеріалів справи вбачається, що після падіння гілки на автомобіль позивача на місце події були викликані працівники поліції Печерського УП ГУНП у місті Києві.

14 серпня 2017 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві Бойко І.О., в присутності понятих та за участі ОСОБА_1 складено протокол огляду місця події, згідно з яким встановлено, що місцем огляду є територія проїжджої частини та тротуару поблизу будинку за адресою: місто Київ, провулок Кутузова, 3, протяжність оглядуваного місця складає приблизно 12 м. Огляд розпочато від входу в юридичну особу «ALONOVA», біля якого розташоване дерево каштану висотою близько 12 м, основний стовбур висотою близько 5 м., маються два місця відділення гілок. Під деревом в напрямку входу до компанії VEGATelekomрозташовані три автомобілі: «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 , «Рено Доккер», д.н.з. НОМЕР_3 , «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 . Від дерева вздовж тротуару кроною в напрямку до входу VEGA Telekom зверху на всіх трьох описаний автомобілях лежить дві гілки дерева каштану. Оглядом торцевої частини вказаних гілок встановлено, що на деревині маються сліди гниття, протрухлення стовбура.

За фактом пошкодження автомобіля позивача було відкрито кримінальне провадження 60004033, де він був допитаний в якості потерпілого.

За результатами звернення ОСОБА_1 до Контактного центру міста Києва стосовно впалого дерева на автомобілі, які були припарковані за адресою: АДРЕСА_1 , КПпо утриманню зелених насаджень Печерського району містаКиєва надало відповідь вих. №01-09-917 від 17серпня 2017 року відповідно до якої з метою перевірки якісного стану зелених насаджень, навесні поточного року, як це передбачено розділом 12 Правил №1045, балансоутримувачем - КП по утриманню зелених насаджень Печерського району містаКиєва проведено комісійне обстеження зелених насаджень по АДРЕСА_1 та за йогорезультатами аварійних, сухостійних та фаутних дерев, які б потребували б негайного видалення, комісією не виявлено. Дерево, породи каштан кінський, яке впало на автомобілі 14 серпня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі КПпо утриманню зелених насаджень Печерського району містаКиєва. Зовні зазначене дерево мало всі ознаки живого, здорового дерева, з густою зеленою кроною та не мало зовнішніх ознак аварійності. Працівниками підприємства було виконано роботи по прибиранню зламаної гілки 15 серпня 2017 року.

Відповідно до Звіту №1122 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 , складеного оцінювачем Парфьоновим О.О. від 11 жовтня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження становить 44245,71 грн.

За складання вказаного Звіту позивачем було сплачено 2000 грн.

Згідно відповіді КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва від 24 жовтня 2017 року №01-09-1245, яка була надана на лист позивача, актом обстеження зелених насаджень від 10 травня 2017 року №238-А та актом загального весняного огляду зеленого господарства від 20 квітня 2017 року в`яз жорсткий постійно діючою комісією не віднесено до переліку дерев, які мають незадовільний та аварійний стан та підлягають видаленню. В КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва були відсутні правові підстави для видалення зелених насаджень, що не визначені актом обстеження як незадовільні та аварійні.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що обов`язок з належного утримання, своєчасного виявлення та видалення аварійних дерев, які знаходяться по АДРЕСА_1 покладено на КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, як балансоутримувача, вважає, що КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва зобов`язане відшкодувати спричинену йому майнову та моральну шкоду. Позивач вказував, що оскільки згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами №ТО-1121-17-0000001 від 12 червня 2017 року, що укладений між ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, останній застрахував свою відповідальність при здійсненні ним своєї діяльності, то позовні вимоги, що заявлено до КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва позивач заявляє і до страхової.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Положеннями статті 386 ЦК Українивизначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Стаття 22 ЦК України передбачає, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Отже, для застосування положень ст.1166 ЦК УКраїнинеобхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинний зв'язок між першим та другим елементами та г) вина завдавача шкоди.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі №638/20603/16.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст.20 вказаного Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, у тому числі зелені насадження у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п.2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року №1045 видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі виявлення аварійних, сухостійних і фаутних дерев.

Згідно з п.7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п.4 цього Порядку.

Відповідно до п.3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території.

Згідно з п.3.2 вказаних Правил передбачено, що елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 Правил визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил. Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур'янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників.

Пунктом 6.2 Правил встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо.

Під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне (п.9.1.11 Правил)

Відповідно до п.9.1.11.2 Правил, санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування.

Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

Отже, відповідно до вищевказаних Правил та Порядку саме на Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва покладено обов`язок по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їх обламування.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно встановлено, що оскільки пошкодження автомобіля позивача сталось внаслідок падіння гілки дерева, яке розташоване по АДРЕСА_1 та знаходиться на балансі Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, то відповідальність за завдану позивачу шкоду покладається на балансоутримувача зелених насаджень об`єкту благоустрою - відповідача Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва.

Частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження своїх вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди надав: протокол огляду місця події, складений 14 серпня 2017 року слідчим СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві Бойко І.О.; Звіт №1122 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 ; фонознімки місця події 14 серпня 2017 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва надав до суду першої інстанції копії: акту загального (весняного) огляду зеленого господарства КП по утриманню зелених насаджень м. Києва від 10 квітня 2017 року; акту огляду зелених насаджень від 12 червня 2018 року по АДРЕСА_1; довідки Українського гідрометеорологічного центру №01-20/320 від 03 травня 2018 року.

З акту загального (весняного) огляду зеленого господарства КП по утриманню зелених насаджень м. Києва від 10 квітня 2017 року вбачається, що об`єктом дослідження був провулок Кутузова, площа 0,3 км, стан окремих елементів об`єкта:

конструктивні елементи благоустрою - дерева 23 штуки (липа, каштан к., клен ч.);

оцінка стану чи короткий опис дефекту, причини його виникнення, об`єми на деревах наявність сухих гілок, решта дерев в задовільному стані;

рішення про вжиття заходів - дерева з наявністю сухих гілок підлягають обрізці.

В акті огляду зелених насаджень від 12 червня 2018 року по АДРЕСА_1, зазначено, що стан зелених насаджень після складних погодніх умов (гроза, пориви вітру) - дерева в кількості 23 штуки знаходяться в задовільному стані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що акт огляду зелених насаджень від 12 червня 2018 року є неналежним доказом в розумінні статті 77 ЦПК України, оскільки вказаний акт складений 12 червня 2018 року, а падіння гілок з аварійного дерева на автомобіль позивача відбулося 14 серпня 2017 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у акті огляду зелених насаджень від 12 червня 2018 рокунаявна технічна помилки (опечатка), колегія суддів не бере до уваги, оскільки доказів на підтвердження вказаного стороною відповідача КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що причина падіння гілки дерева на автомобіль позивача - є несприятливі погодні умови, що підтверджується довідкою Українського гідрометеорологічного центру №01- 20/320 від 03 травня 2018 року, де зазначено про пориви вітру 14 серпня 2017 року сягали до 12 м/с, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Як вбачається з довідки Українського гідрометеорологічного центру №01-20/320 від 03 травня 2018 року, за оперативними даними метерологічної станції Київ погодні умови з 08.00 год. до 10.00 14 серпня 2017 року були такими:

06.00 год. - хмарність 6 балів, температура повітря 22,0 тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 10 км, атмосферний тиск 745 мм рт. ст., відносна вологість повітря 84%, вітер північний, 3 м/с;

09.00 год. - хмарність 7 балів, температура повітря 23,2 тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км, атмосферний тиск 746 мм рт. ст., відносна вологість повітря 80%, вітер північний, 4 м/с;

12.00 год. - хмарність 7 балів, температура повітря: 23,0° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км, атмосферний тиск 747 мм рт. ст., відносна вологість повітря 73%, вітер північний, 5 м/с;

з 09.58 год. до 12.17 год. пориви вітру 12 м/с.

Разом з тим, як вбачається з довідки Українського гідрометеорологічного центру №01-20/954 від 06 листопада 2017 року за оперативними даними метеорологічної станції Київ погодні умови з 18.00 год. до 21.00 год. 14 серпня 2017 року були такими:

18.00 год. - хмарність 8 балів, температура повітря 24,4° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км, атмосферний тиск 748 мм рт. ст., відносна вологість повітря 65%. вітер північно-східний, 6 м/с;

21.00 год. - хмарність 8 балів, температура повітря 23,4° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км, атмосферний тиск 749 мм рт. -ст., відносна вологість повітря 66%, вітер північно-східний, 5 м/с.

Відповідно до нормативних документів небезпечною є швидкість вітру, що перевищує 15 м/с.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено, що причиною падіння гілки дерева на автомобіль позивача стали надзвичайні погодні умови, а саме пориви вітру, що перевищує 15 м/с 14 серпня 2017 року, у тому числі і в період часу з 18.00 год. по 21.00 год.

Таким чином, відповідачем КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва не доведено, що шкода, заподіяна майну позивача, була завдана не з його вини, що б виключало його звільнення від її відшкодування, а причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням належного позивачу автомобіля та бездіяльністю КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, як балансоутримувача об`єкту зелених насаджень, встановлено судом першої інстанції на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач порушив вимоги припису ч.2 ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт», де встановлено, що власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки судовим розглядом та працівниками патрульної поліції на місці події не встановлено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України під час паркування ушкодженого автомобіля марки «КІА СЕЕД», д.н.з. НОМЕР_1 .

Не надано таких доказів і відповідачем КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва.

А відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва на користь позивача майнової шкоди у загальному розмірі 46245,71 грн. (44245,71 грн. - матеріальна шкода згідно зі Звітом №1122 + 2000 грн. - сплата за проведення дослідження).

У відзиві на позовну заяву відповідач КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва вказував на те, що у разі прийняття рішення про задоволення позову у даній справі, воно вплине на права та обов`язки ТзДВ «Глобус» щодо здійснення страхового відшкодування відповідачу.

10 березня 2020 року від ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», що є правонаступником ТзДВ «Глобус» надійшли пояснення, в яких останній зазначив, що КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва не подавало до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» необхідних документів щодо події, яка мала місце зі слів позивача 14 серпня 2017 року. Тому, якби факт події підтвердився і КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва звернулося до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» і виконало умови договору страхування, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відмовило б КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, керуючись розділом 11 договору страхування і КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва було б вимушено самостійно виплатити позивачеві понесені збитки, оскільки КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва не виконало умови договору страхування, що фактично позбавило позивача права отримати страхове відшкодування саме від ПАТ «СК «УСГ». З таких обставин, вважає, що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»взагалі не може бути відповідачем у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до визначень ст.8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами № ТО-1121-17-0000001 від 12 червня 2017 року, що укладений між ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, останній застрахував свою відповідальність при здійсненні ним своєї діяльності

Відповідно до умов п.3.3.5 договору страхування, факт заподіяння шкоди є обґрунтованим та доведеним лише за рішенням суду, що набуло чинності.

У Розділі 9 вказаного договору визначено перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків.

У п.9.1 зазначено, що визнання події страховим випадком провадиться страховиком на підставі письмової заяви (повідомлення) страхувальника (підписаної ним особисто або його повноважною особою) встановленої страховиком форми про настання події, що може бути визнана страховим випадком та наступних документів, які надаються страхувальником, у тому числі рішення суду, що встановлює обов`язок страхувальника відшкодувати заподіяну шкоду, якщо питання про відшкодування шкоди розглядалось у суді (п.9.1.11 договору).

Згідно п.10.11 розділу 10 Договору страхування, страхувальник не має право вимагати участі страховика у судовому процесі, а також іншими способами втягувати його у розгляду справи з питань відшкодування шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 серпня 2017 року до ТзДВ «Глобус» звернувся представник КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва із заявою про настання події, що мають ознаки страхової.

02 березня 2018 року до ТзДВ «Глобус» надійшов лист від КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, яким останній повідомив страхову про початок судового розгляду цивільної справи №754/65949/17-ц за позовом ОСОБА_1 .

Розглянувши звернення страхувальника, страховик надав письмову відповідь від 15 травня 2018 року, яким повідомив КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, що для врегулювання заявленої події та виконання умов договору страхування, необхідно надати наступні документи, у тому числі рішення суду, що встановлює обов`язок страхувальника відшкодувати заподіяну шкоду, якщо питання про відшкодування шкоди розглядалось у суді.

Як зазначено у поясненнях ТзДВ «Глобус», які були надані до суду першої інстанції на даний час страхувальником було частково надано страховику запитувані документи.

Таким чином, відповідно до умов договору страхування, відповідач КП по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва після отримання рішення суду, що встановлює обов`язок страхувальника відшкодувати заподіяну шкоду, якщо питання про відшкодування шкоди розглядалось у суді має право подати його до страховика разом з іншими необхідними документами для отримання суми страхового відшкодування.

Проаналізувавши зазначені вище умови договору страхування, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог, заявлених до ТзДВ «Глобус», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Апеляційна скарга не містить доводів щодо відмови у задоволенні позовних вимог пред`явлених до ТзДВ «Глобус», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є поставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Звертаючись до суду із вимогами про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн., позивач не надав доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди у визначеному розмірі, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Позивач рішення суду в цій частині не оскаржує.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для часткового задоволення позову є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: