Справа №498/86/23
Провадження по справі №2/498/78/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року смт. Велика Михайлівка Одеської області

Великомихайлівский районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.

з участю секретаря судового засідання Поліщук А.С.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Великоплосківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав

В с т а н о в и в:

До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Великоплосківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2011 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають спільну дочку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу розлучення з відповідачем, вона з дочкою проживають окремо. Відповідно до Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки на її користь, однак відповідач їх не сплачує та має заборгованість яка станом на 29.08.2022 року складає суму - 93629,38 грн. Вказує, що з часу розлучення з відповідачем, останній всіляко ухиляється від своїх обов`язків, не спілкується з дочкою, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям. Вважає, що ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, утримування та виховання дочки, шкодять інтересам дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, витребувано докази.

14.03.2023 року відповідач надав суду заперечення стосовно даної справи та повідомив, що твердження позивачки ОСОБА_1 зазначені в позовній заяві про позбавлення батьківських прав не відповідають дійсності, а саме нею зазначається, що він як батько дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухиляється від своїх обов`язків, не спілкується з дочкою, не приймає участі у її вихованні та не цікавиться її здоров`ям. Вказує, що він постійно приймав та приймає участь у виконанні своїх обов`язків стосовно виховання його дочки ОСОБА_4 , а саме спілкується з нею, але у зв`язку з тим, що його колишня дружина ОСОБА_1 здійснює різноманітні перешкоди для їх спілкування, здійснює психологічний тиск на дочку забороняє їй з ним спілкуватись та приймати участь у вихованні, тому можливості спілкуватись частіш є можливою лише в телефонному режимі. Стосовно не сплати заборгованості по аліментам, повідомив, що на даний час він перебуває в іншому шлюбі в якому у нього двоє неповнолітніх дітей, яких він також виховує та забезпечує, а його теперішня дружина ОСОБА_5 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку. Крім того, у зв`язку з воєнними діями, що відбуваються в країні та важким соціально-економічним станом, він на даний час має лише тимчасовий не постійний заробіток працюючи по найму, але намагається працевлаштуватись і на протязі всього часу сплачує аліменти. Вважає, що позивачка ОСОБА_1 переслідує свої якісь не зрозумілі амбіції, в даній ситуації, а саме хоче спричинити йому, як батьку емоційних страждань шляхом позбавлення його батьківських прав, спричиняють йому душевний біль та травмують психіку його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 14 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона розлучена з відповідачем більше 10 років, дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. З того часу, відповідач не цікавиться життям дочки, не приймає участі у її вихованні, не підтримує її ні фінансово, ні морально, не присутній в житті дитини. На сьогоднішній день має заборгованість по аліментах. Вказала, що відповідач не хоче спілкуватися з дочкою, не пропонує їй поїхати на відпочинок влітку, не приїздить до дитини, хоча вона не чинить йому перешкод в цьому. Тож, оскільки відповідач наразі неналежно виконує батьківські обов`язки, вона б не хотіла, щоб у майбутньому він просив утримання його від дочки. Додала, що стосовно відносин батька та доньки, відповідач може багато обіцяти, але виконувати свої обіцянки не поспішає, дій не має, він не цікавиться дитиною, будь-який її розвиток ним не був підтриманий.

В судовому засіданні була вислухана думка дитини позивача ОСОБА_2 , яка зазначила, що батько проживав з ними до п`яти її років, а після розлучення батьків, вона залишилася проживати з матір`ю. Батько іноді давав про себе знати, проте дуже рідко. Щодо останніх трьох років , він іноді з`являвся у її житті, проте великої уваги не приділяв. Навіть коли в 9 класі у неї був випускний, він не переймався її долею в подальшому, його не було на важливих подіях для неї. Батько не був зацікавлений її навчанням або розвитком, йому не цікаво було проводити з нею час. Для неї було в радість коли він телефонував їй на свята. Фінансову допомогу надає, але незначну. Минулого літа вона була у нього вдома в гостях, але це було так прокинулась вранці, тато на роботі, тож вона до обіду займалась своїми справами, зацікавленості чи бажання провести з нею час у нього не було, вона залишалась з його дружиною та дітьми. Так, він давав їй кошти, щоб вона купила собі одяг. Через те, що він не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає належної фінансової, моральної допомоги, не присутній у її житті, вважає, що його потрібно позбавити батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги не визнає та пояснив, що дійсно після розлучення з ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 залишилася проживати з матір`ю, яка згодом подала на аліменти, які на той час він справно сплачував, бо мав постійну роботу. Наразі, він перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, з якою вони мають два спільних сина. Вказав, що ходив до доньки на перший дзвоник, брав пару разів до себе додому. У 2015 році пропонував поїхати разом з ним на море, але донька відмовилася. Влітку 2022 року, ОСОБА_4 проживала у нього 2 тижні, вони дуже добре спілкувалися. Вказав, що всі його діти для нього рівні. Так, він з 2018 року не працював, стояв у центрі зайнятості на обліку, зараз працює не офіційно, крім доньки утримує нову сім`ю, дає кошти доньці по-можливості, не заперечує, що має заборгованість по аліментам. Вважає, що дитину налаштовує проти нього мати. Просить суд не позбавляти його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , оскільки вважає, що нема на це підстав, від дочки не відмовлявся він ніколи та хоче бути присутнім у її житті.

Представник третьої особи - Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області начальник служби у справах дітей Кравцова С., в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява від останньої, в якій вона просить розглядати справу без участі їх представника. Стосовно прийняття рішення у справі покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 з 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.08.2011 року між сторонами було розірвано.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, копією актового запису про народження №75, складеним 15.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18.10.2011 року стягнуто з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 26.09.2011 року.

Дитина ОСОБА_2 зареєстрована та мешкає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №536/09-10/01.11.2022 виданою секретарем Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Відповідно до довідки № 189 від 08.08.2022 року, наданої Білгород-Дністровським коледжем природокористування, будівництва та комп`ютерних технологій, ОСОБА_2 , навчається в даному закладі на спеціальності «201 Агрономія», термін навчання 01.09.2021-30.06.2025 рр. Згідно характеристики вказаного закладу на ОСОБА_2 , мати приділяє належну увагу вихованню дівчини, цікавиться її навчанням, тримає постійний зв`язок з керівником студентської академічної групи.

Також позивачкою надані копії постанов з матеріалів виконавчого провадження про стягнення аліментів, розрахунки державного виконавця заборгованості відповідача по аліментам, згідно яких ОСОБА_3 встановлено розмір заборгованості станом на 31.03.2023 року, з врахування сплаченої, яка складає 114324,23 грн.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Згідно ч.1,ч. 2. ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано докази, однак, суд зазначає, що зазначені докази не можуть бути беззаперечними доказами для позбавлення батьківських прав, оскільки містять загальні фрази та не розкривають всіх аспектів та змісту такої складної категорії, як участь у вихованні дитини, а тому самі по собі ці докази не є достатніми для позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, з долучених до справи відповідачем документів вбачається, що ОСОБА_3 у 2014 році зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а/з №54.

У вищевказаному шлюбі відповідача народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а/з №353; серії НОМЕР_4 , виданого Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з №39, відповідно).

З наявної характеристики на ОСОБА_3 , вбачається, що останній проживає з 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю сім`єю дружиною та двома синами. Має міцну сім`ю, займається вихованням дітей, утримує сім`ю. ОСОБА_8 є працьовитим господарем, як сусід товариський, ввічливий, доброзичливий, чуйний. Сусіди були свідками того, що влітку дочка ОСОБА_2 приїздила до батька на декілька тижнів.

З довідки №21.23 від 21.02.2023 року, виданої Великомихайлівським відділом державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2-535/11 виданий 01.11.2011 року Великомихайлівським районнм судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по досягненню нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_3 за період перебування виконавчого документу аліменти сплачувались починаючи з 14.07.2015р. в розмірі - 123 597,76 грн., які були перераховані на банківський рахунок стягувача.

Відповідно ч.5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування №16 від 19.10.2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Великоплосківської сільської ради від 19.10.2022 року №124 про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_3 усвідомлює свій обов`язок брати участь у вихованні, утриманні та розвитку своєї дитини, від сплати аліментів в подальшому не відмовляється, але на даний час не має можливості сплачувати аліменти у зв`язку з тим, що не має постійного місця роботи та у зв`язку з воєнним станом на території України, також враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини Великоплосківської сільської ради від 19.10.2022 року, в інтересах дитини Великоплосківська сільська рада, як орган опіки та піклування, в межах своєї компетенції, вважає за доцільне залишити вирішення питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на розсуд суду.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, параграф 58).

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Безсумнівних доказів які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками позивачем суду не надано.

В судовому засіданні була вислухана думка дитини, яка зазначила, що їй не вистачає від батька уваги, він не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає належної фінансової, моральної допомоги, не присутній у її житті, а тому вважає, що його слід позбавити батьківських прав.

Дослідивши вказане, суд зазначає, що важливими при врахуванні думки дитини, є ті обставини, що дитина довгий час мешкає разом із матір`ю, також враховується міра набуття дитиною знань, досвіду і розуміння дійсності, усвідомлення сутності проблеми враховуючи її вік, а тому її поглядам надається менша значимість при оцінці найкращих інтересів, наприклад в порівнянні з більш дорослою людиною. Тому, суд наголошує, що думка дитини хоч і має значення, але в сукупності з іншими обставинами не є вирішальною.

Причиною негативного ставлення дитини до свого батька суд вважає не тільки бездіяльність останнього, але і деякий психологічний вплив з боку позивача, який якщо навіть не виявлявся в її активній поведінці, але з кожним роком міцнів через сталі сімейні зв`язки, які склались між нею та дитиною.

Однак це не свідчить про те, що біологічний батько не має права спілкуватись зі своєю донькою та не виключає можливості відновлення дитячо-батьківських відносин, особливо з врахуванням того, що відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав та наполягає на підтриманні відносин з донькою.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Mandet c. France" 11 років бездіяльності батька не розглядалась Європейським судом як обставина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Навпаки, суд зазначив, що існує потенційна вигода майбутніх дитячо-батьківських відносин, оскільки поновлення цього зв`язку надає дитині можливість отримати більше, ніж втратити.

Таким чином, в даній конкретній ситуації, суд, співставляючи інтереси окремої особи в право якої здійснюється втручання (відповідача), враховуючи суспільні інтереси та інтереси дитини, знаходить, що не позбавлення батьківських прав відповідача буде кращим заходом для дитини ніж зворотне.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці (висновок ВС, який викладений в постанові № 753/2025/19 від 06.05.2020року).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Керуючись статтями 12, 81, 263 -265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Великоплосківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП - НОМЕР_5 ), місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП - НОМЕР_6 ), місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Великоплосківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, (), місцезнаходження: вул. Центральна буд. 121, с. Великоплоске, Роздільнянський район, Одеська область, 67140.

Повний текст рішення складено та підписано 05 травня 2023 року.

Суддя О.Л. Ткачук