Справа № 350/91/23
Номер провадження 2/350/142/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2023 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Ошуст В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
в с т а н о в и в:
Позивачка ОСОБА_1 17 січня 2023 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 200 грн до 5 000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що згідно рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2017 року з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , 2007 року народження, стягуються аліменти в розмірі 1 200 грн щомісячно. На теперішній час у неї складне матеріальне становище, так як вона ніде не працює, дочка навчається на денній формі в Івано-Франківському фаховому коледжі технологій та бізнесу, у зв`язку із цим не може забезпечити їй нормальні умови проживання, а сплачуваних відповідачем аліментів недостатньо. Крім того, відповідач аліменти сплачує нерегулярно. Зазначила, що в даний час значно зросла вартість промислових та продуктових товарів, оплата за енергоносії, тому вважає, що матеріально утримувати п`ятнадцятирічну дочку неможливо. Крім того вказала, що відповідач життям дочки не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, весь тягар по її утриманню та вихованню покладений на неї. Щодо відповідача зазначила, що він є фізично здоровою працездатною особою, працює по найму, отримує високу заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі.
30 січня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
У судове засідання позивачка не прибула, однак подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити без її участі.
Відповідач в судове засідання не прибув, однак від його представника - адвоката Родікова І.С. надійшла заява, у якій просив справу розглянути у його відсутності; зазначив, що позовні вимоги відповідачем визнаються частково, оскільки ОСОБА_2 на теперішній час ніде не працює, створив нову сім`ю та має на утримані сина ОСОБА_4 , 2022 року народження, відповідач погоджується на збільшення розміру аліментів до 2 000 грн щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 , 2007 року народження, повноліття. Одночасно до матеріалів справи просив долучити докази щодо зміни прізвища відповідача з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Провадження у цій справі було відкрито за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Однак, під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, виданого 12 червня 2018 року Рожнятівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (серія НОМЕР_1 ).
Таким чином, слід вважати що цей позов пред`явлено до відповідача ОСОБА_2 .
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого. Суд установив такі факти та відповідні їм правовідносини. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ). Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 200 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 22 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
За змістом статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з положеннями статті 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Законом України від 17 травня 2017 року № 037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін до статті 182 Сімейного кодексу України - 30 %).
Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 192 Сімейного кодексу України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодекс України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).
На теперішній час у позивачки виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги в більшому розмірі, оскільки збільшилися витрати на дитину, а відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Позивачка на підтвердження свого матеріального становища долучила до позовної заяви копію трудової книжки, з якої вбачається, що на теперішній час вона не працює, з останнього місця роботи була звільнена 10 червня 2021 року, далі записів трудова книжка не містить. На підтвердження того, що на утримання дочки збільшилися витрати зокрема у зв`язку із вступом її на навчання до Івано-Франківського фахового коледжу технологій та бізнесу надала Договір № 258 від 25 липня 2022 року про надання освітніх послуг, де у розділі «Фінансування навчання» зазначено, що фінансування навчання здійснюється за рахунок регіонального замовлення. Відповідач надав суду докази зміни свого прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а саме: копію свідоцтва про зміну прізвища, виданого 12 червня 2018 року Рожнятівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (серія НОМЕР_1 ), а також долучив інформаційну довідку (Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 22 лютого 2023 року), з якої вбачається, що в період з 1 кварталу 2017 року по4 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня та копію свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_10 .
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким установлено прожитковий мінімум на одну особу на 2023 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 833 гривні, а також враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, матеріальний стан позивачки; враховує також той факт, що на відміну від відповідача, дитина проживає разом з нею і вона несе більші витрати пов`язані з її вихованням та утриманням, а також враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток.
Разом з цим, суд враховує майновий стан відповідача, який не працює, має на утриманні ще одну дитину, а тому вимоги позивачки про збільшення розміру стягуваних аліментів з 1 200 грн до 5 000 грн є завищеними, відтак аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 200 грн щомісячно на дитину є виправданими. З урахуванням наведеного вище, а також положень статті 182 Сімейного кодексу України щодо встановлення мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до 2 200 гривень на місяць. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, а саме 500 грн, понесених нею на оплату наданих адвокатом послуг суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою, другою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до частини третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачкою надано квитанцію № 001 від 16 січня 2023 року про те, що адвокат Мельник Б.М. отримав від ОСОБА_1 гонорар в розмірі 500 грн за складання позовної заяви, тоді як на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок іншої сторони у судовому процесі позивачці, окрім квитанції, необхідно надати суду такі докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку що вимоги позивачки про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 500 грн задоволенню не підлягають.
Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп. відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь держави. Керуючись статтями 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статтей 180, 182, 192 Сімейного кодексу України,
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_11 на утримання дочки ОСОБА_7 згідно рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2017 року.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженець смт. Гірник міста Червоноград Львівської області; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про місце роботи відсутні; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 200 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженець смт. Гірник міста Червоноград Львівської області; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про місце роботи відсутні; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. В решті вимог у частині стягнення судових витрат відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, які не були присутні у судовому засіданні в той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення їм копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Текст рішення складений 27 лютого 2023 року.
Суддя Сокирко Л.М.