Справа № 203/3658/22
Провадження № 2/0203/364/2023
УХВАЛА

03 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

перевіривши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи змінену редакцію позовної заяви від 25.01.2023 року, якою збільшені позовні вимоги, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказу, стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради, в якій просить суд:

- скасувати наказ № 247 від 15.08.2022 року про винесення догани ОСОБА_1 ;

- стягнути з Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради, , на її користь:

- щомісячну премію в розмірі місячного окладу в сумі 7264,00грн за серпень по колективному договору;

- премію до Дня Незалежності України в сумі 7264,00грн;

- виплату за роботу в програмі Єдата за три місяці 15000,00грн по колективному договору;

- стягнути з Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради на її користь моральну шкоду в сумі 10000,00грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022 року, цивільну справу №203/36585/22, провадження №2/0203/1246/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 26.09.2022 року.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 30.09.2022 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

18.10.2022 року позивач усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 21.12.2022 року було прийнято до розгляду позовну заяву із збільшеними позовними вимогами в редакції від 10.11.2022 року.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 03.02.2023 року була прийнята відмова представника позивача від клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язання надати оригінали наказів від 10.11.2022 року.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 03.02.2023 року була прийнята відмова сторони позивача від зміненої позовної заяви із збільшеними позовними вимогами від 10.11.2022 року.

Чергове судове засідання було призначене судом на 03.02.2023 року, в яке з`явились всі учасники справи.

До початку чергового судового засідання позивач подала до суду позовну заяву із збільшеними позовними вимогами від 25.01.2023 року.

Під час судового засідання позивач та її представник просили суд прийняти до розгляду змінену редакцію позовної заяви від 25.01.2023 року із збільшеними позовними вимогами, посилаючись на положення ст. 49 ЦПК України, що передбачає право позивача на зміну підстав або предмета позову, збільшення або зменшення позовних вимог. При цьому представник позивача в усному порядку просила суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Представник відповідача заперечувала проти прийняття до розгляду зміненого позову, бо на її думку, позивач не дотрималась вимог ст. 49 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 10 ч. 1, частин 2, 3 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 1, ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється, у тому числі за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 9 ст. 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року становить 2684,00 грн.

Суд, визначаючи розмір судового збору, належного до сплати позивачем за подання заяви про збільшення позовних вимог, дійшов висновку, що позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 231,74 грн (ціна позову після збільшення позовних вимог становить: 221574,00 грн (191574,00 грн +30000,00 грн = 221574,00 грн); 1% ціни позову = 221574,00 грн х 0,01 = 2215,74 грн; 2215,74 грн - 1984,00 грн (сплачений судовий збір) = 231,74 грн).

Так, суд враховує те, що під час звернення позивача до суду із позовом в первісній редакції від 23.09.2022 року вона сплатила судовий у розмірі 1984,00 грн. При цьому відповідно до зміненої редакції позовної заяви, якою збільшені позовні вимоги, від 25.01.2023 року позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру. Тому, враховуючи те, що позивач за первісні позовні вимоги сплатила 1984,00 грн, їй слід доплатити судовий збір за змінену редакцію позовної заяви, якою збільшені позовні вимоги від 25.01.2023 року, у розмірі 231,74 грн.

Проте позивач в порушення вищевказаних положень ст. ст. 175, 177 ЦПК України, не надала суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви із збільшеними позовними вимогами від 25.01.2023 року, або доказів неможливості його доплати в обґрунтування свого скрутного майнового стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вирішуючи питання щодо залишення позовної заяви без руху, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Своєю чергою, суд звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивач подала до суду позовну заяву із збільшеними позовними вимогами від 25.01.2023 року без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків такої заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, шляхом надання суду: оригіналу квитанції про доплату судового збору у розмірі 231,74 грн, або зазначення підстав для звільнення від доплати судового збору, його відстрочення чи зменшення разом з наданням доказів неможливості доплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що змінену редакцію позовної заяви від 25.01.2023 року, якою збільшені позовні вимоги, в цивільній справі слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. ст. 3-10, 43, 49, 175, 176, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Змінену редакцію позовної заяви від 25.01.2023 року, якою збільшені позовні вимоги, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказу, стягнення коштів та моральної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків зміненої редакції позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки зміненої редакції позовної заяви від 25.01.2023 року, якою збільшені позовні вимоги, позивачу усунути шляхом надання суду:

- оригіналу квитанції про доплату судового збору у розмірі 231,74 грн (двісті тридцять одна гривня 74 копійки), який підлягає перерахуванню на наступний рахунок: отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Центр.р/ 22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004631, код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська; або зазначення підстав для звільнення від доплати судового збору або відстрочення доплати судового збору чи зменшення розміру судового збору разом з наданням доказів неможливості доплати судового збору.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, змінена редакція позовної заяви буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 10.02.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва