Провадження № 2/522/2720/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу у загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Івано-Франківського округу Івано Франківської області Личук Тараса Володимировича, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Івано-Франківського округу Івано Франківської області Личук Тараса Володимировича, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю., на виконання виконавчого напису № 2890 виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В., відкрито виконавче провадження ВП № 66341447 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми боргу у розмірі 223 736, 25 грн.

09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 2890 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Угодка, Жуковського району Калузької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 суми заборгованості що виникла за Кредитним договором № 0694/00000733 від 25.06.2010 року у сумі 223 736,25 гривень за період з 29.01.2019 року по 03.03.2021 року, а саме прострочену заборгованість за сумою кредиту 42 129, 04 грн, заборгованості за відсотками та комісіями 180107, 21 грн, за здійснення виконавчого напису 1500 грн.

Позивач вказує, що про вказаний виконавчий напис дізнався лише за місцем працевлаштування за наслідками отримання Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 66341447 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми боргу у розмірі 223 736, 25 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис від 09.03.2021 року зареєстрований в реєстрі № 2890 було вчинено приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. з порушенням діючого законодавства, сума заборгованості визначена стягувачом не є безспірною, у зв`язку із чим виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя передано до Приморського районного суду м. Одеси

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року провадження по справі відкрито.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису на підставі виконавчого документу виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Личук Т.В. від 09.03.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №2890.

18 січня 2022 року від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач вказує про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів по цивільній справі за справою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Івано-Франківського округу Івано Франківської області Личук Тараса Володимировича, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та вирішено:

Витребувати у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код 36799749) посвідчені копії:

1.Договору банківського поточного (карткового рахунку) № 0694/001541 - від 19 червня 2012 року;

2.Договору № 0694/00000733 про відкриття Банківського (карткового) поточного депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки від 25 червня 2010 року;

3.письмової вимоги до боржника ОСОБА_1 про усунення порушення виконання зобов`язання разом із поштовими квитанціями що підтверджують направлення та отримання такої вимоги боржником ОСОБА_1

10 лютого 2022 року від відповідача до суду надійшла заява про надання документів на виконання ухвали суду від 19.01.2022 року, в якій відповідач зазначає, що виконати ухвалу відповідач не може.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

08 лютого 2023 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

08 лютого 2023 року від відповідача по справі надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

У судове засідання призначене на 21 лютого 2023 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.

Відповідача про дату та час судового засідання сповіщено належним чином через підсистему «Електронний суд».

Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 2890 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Угодка, Жуковського району Калузької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 суми заборгованості що виникла за Кредитним договором № 0694/00000733 від 25.06.2010 року у сумі 223 736,25 гривень за період з 29.01.2019 року по 03.03.2021 року, а саме прострочену заборгованість за сумою кредиту 42 129, 04 грн, заборгованості за відсотками та комісіями 180107, 21 грн, за здійснення виконавчого напису 1500 грн.

02.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю., на виконання виконавчого напису № 2890 виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В., відкрито виконавче провадження ВП № 66341447 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми боргу у розмірі 223 736, 25 грн.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 року №296/5 (в редакціях на момент вчинення виконавчого напису).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні умови вчинення виконавчого напису містить й Порядок. Так, відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року.

Таким чином, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення (прострочене зобов`язання боржника) та бути безспірним у розумінні вищеназваних нормативних актів.

Аналіз положень вищеназваних нормативних актів свідчить про те, що підставою для вчинення виконавчого напису за договором застави є надання нотаріусу документів, які не тільки передбачені Переліком за назвою, але й містять відомості, які є необхідними умовами вчинення виконавчого напису за статтею 88 Закону та пунктом 3.1 глави 16 розділ 2 Порядку.

Інакше нотаріус має право витребувати у стягувача інші документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису ( пункт 2.2 глави 16 розділ 2 Порядку).

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (постанова Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі №6-887/цс17).

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа №466/6825/14ц).

У виконавчому написі нотаріус посилається на те, що виконавчий напис вчинявся на підставі статті 87 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Пункт 1 Переліку документів визначає, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору, нотаріально не посвідченого, чинним законодавством не передбачалось.

Кредитний договір № 0694/00000733 від 09.03.2021 року, укладений між АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , нотаріально не посвідчений, отже, не може слугувати підставою видачі виконавчого напису за чинним законодавством України.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і, на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

У позовній заяві позивач зазначив, що не погоджується з наявністю заборгованості, на який запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом..

З наданих до суду документів не вбачається вбачається, що для вчинення виконавчого напису відповідачем було надано нотаріусу документи, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18) від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18).

Суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог законодавства України про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою в Постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №161/16891/15-ц від 30 січня 2018 року. Зокрема, Верховний Суд підкреслив, що «…доказами які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.... Відповідно до пункту 5.6. Положення про організацію операційної діяльністю в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України від 18червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.... Аналогічна позиція висловлена у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17 та в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №760/2193/15-ц від 14 лютого 2018року. У вказаних Постановах підкреслено, що ... суди при дослідженні матеріалів нотаріального провадження з вчинення спірного виконавчого напису встановили, що при його вчинені нотаріусом не було отримано первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми відсотків за користування кредитом, зазначені у виконавчому напису, є безспірними... Верховний суд зазначив, що ...належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 закону Україна «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, в обґрунтування безспірності заборгованості боржника відповідач зобов`язаний був надати первинні документи, що підтверджують виконання банком умов щодо надання та перерахування кредитних коштів, здійснення часткового погашення заборгованості за кредитом (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, заяви на переказ готівки тощо), зарахування зазначених коштів на відповідні рахунки (виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків).

Проте виконавчий напис вчинявся на підставі неналежних документів, а нотаріус не здійснив перевірку безспірності заборгованості, адже первинні документи, які її підтверджують, не були надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до ст. 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить безспірність певної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Статею 87 Закону України «Про нотаріат» та передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.5 п. З Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

У вказаному виконавчому написі запропоновано погасити заборгованості у розмірі 222236,25 грн.

Суду не наданий належні та допустимі докази, що відповідачем надані нотаріусу документи, які встановлені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яка затверджена постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172.

Як зазначено у правовому висновку дійшов ВСУ при винесенні постанови від 05.07.2017 р. по справі №6-887цс17: суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

В порушення положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, суду не надано належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що між позивачем та фінансовою установою наявні правовідносини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 1, 4, 15, 16 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Івано-Франківського округу Івано Франківської області Личук Тараса Володимировича, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. від 09 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2890 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (код 36799749) за кредитним договором від 25.06.2010 року № 0694/00000733 простроченої заборгованості за сумою кредиту 42129,04 грн., суми заборгованості за відсотками та комісіями 180107,21 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 1500,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (код 36799749) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, згідно ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 03.03.2023 року.

Суддя А.В. Науменко

21.02.23