Провадження № 2/161/687/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого-судді Крупінської С.С.

з участю секретаря Лесько Б.Я.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітнього дитини та своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.11.2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 1689. В шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що станом на сьогоднішній день між нею та відповідачем втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Вже тривалий час кожен з них проживає окремим життям. Спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Крім того, вказує, що постійно витрачає кошти на утримання доньки, а саме: купівлю одягу, канцелярського приладдя, продуктів харчування. Відповідач на утримання доньки матеріальну допомогу надає, але нерегулярно та у визначених на власний розсуд коштів. Також вказує, що вона не працює, а здійснює догляд за донькою, доходів не отримує. На підставі викладеного, просить суд шлюб між ними розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки щомісячно і до досягнення донькою трьох років та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач та її представник надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений15.11.2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 1689, щопідтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 15.11.2019 року (а.с. 9).

В шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 27.04.2020 (а.с. 8).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально.

На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , яка проживає разом з матір`ю і яка здійснює її виховання, догляд та матеріальне утримання. Батько дитини проживає окремо.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2272 гривні

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, зважаючи, що відповідач свій обов`язок по утриманню дитини належним чином не виконує, малолітня донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу малолітній доньці у вказаному судом розмірі і до досягнення нею повноліття.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому у частині четвертій цієї ж статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Визначаючи розмір аліментів, з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної підтримки, можливості відповідача та його працездатний вік та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, з дня звернення до суду і до досягненням донькою трирічного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. та в дохід держави 2147,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України ст. ст. 24,55, 56, 75, 80, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15 листопада 2019 року, актовий запис № 1689 - розірвати.

Стягувати аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною 3-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 992,40 грн.(дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 2 992,40 грн. (дві тиячі дев`ятсот дев`ятсот дві гривні сорок копійок) в дохід держави судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська