Провадження №2/523/593/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила зобов`язати відповідачку за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта площею 15,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на те, що земельна ділянка в АДРЕСА_1 , є комунальною власністю, будь-яким особам у власність чи користування для нового будівництва не надавалась, відповідачка не отримувала відповідні дозвільні документи на будівництво об`єкту на вказаній ділянці, тому побудований об`єкт є самочинним та підлягає знесенню.

29 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального провадження.

Також, ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року було забезпечено позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9996320.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки вказала, що попереднім власникам була виділена земельна ділянка, якою в подальшому користувалася і власник домоволодіння ОСОБА_4 .. Вона вже розпочала процедуру оформлення ділянки, отримала необхідні дозволи. Земельна ділянка була відведена за адресою: АДРЕСА_1 та визначений кадастровий номер: :20:028:0002. Відповідач вважає, що жодних прав та законних інтересів позивача вона не порушує, оскільки будівлі не порушують встановлені межі «А-Б», вона не будувала жодних об`єктів на земельних ділянках органів місцевого самоврядування, земельна ділянка була відведена, використовується за цільовим призначенням, тому відсутній факт самовільного зайняття земельної ділянки. Крім того, вона вказала що позивач не надав доказів будівництва нерухомого майна з порушенням встановлених меж земельної ділянки, доказів відмови перебудови нерухомого майна, а також відсутні підстави для застосування такого виняткового заходу, як знесення самочинного будівництва та відсутні докази, які б підтверджували або спростовували можливість перебудови спірної будівлі. Також представник відповідачки звертає увагу суду на те, що відповідачка не притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 96 КУпАП, жодних приписів, постанов відносно неї не було складено. Відповідачка вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

15 лютого 2023 року адвокат Саінчук А.О. надала суду детальний розрахунок судових витрат, та просила відповідно до вимог ст. 141 УПК країни стягнути з позивача на користь відповідачки вартість правничої допомоги у розмірі 20000 грн. та судові витрати у розмірі 4561,42 грн.

26 серпня 2022 року представник позивача у відповідь на відзив надав свої пояснення, в яких зазначив, що надана відповідачкою технічна документація на спірну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлялась на замовлення попереднього власника об`єкту та фактичного користувача земельної ділянки ОСОБА_4 . Під час виготовлення технічної документації земельній ділянці запропонований кадастровий номер: :29:028:0002.

Однак, у Відділі у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відсутня інформація щодо реєстрації права власності (користування) на земельну ділянку за вказаною адресою. У Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки у власність чи оренду.

Отже, вказане свідчить, що ОСОБА_5 намагалась належним чином оформити земельну ділянку у власність або користування, але до кінця вона не оформлена, державні акти на право власності/користування відсутні, а також відсутнє рішення органу місцевого самоврядування щодо надання такої земельної ділянки ОСОБА_5 чи відповідачці.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки вказаними особами не було отримано правовстановлюючого документа на земельну ділянку, в той час як обов`язкове отримання відповідного державного акту було передбачено ще з набрання чинності Земельним кодексом УРСР 1922 року, тому право власності чи користування спірною земельною ділянкою у них не виникло, а таким чином вказана ділянка є комунальною власністю і будь-яким особам у власність чи користування для нового будівництва не надавалась.

Отже, надані відповідачкою документи не підтверджують права власності/користування спірним об`єктом, а свідчать про те, що оформлення права власності не завершено. Крім того, позивач вказує, що отримання кадастрового номера не породжує будь-яких прав на земельну ділянку до отримання відповідного державного акту чи реєстрації відповідного права. Що стосується договору купівлі продажу від 04.12.2012 року № 3960, то його об`єктом є виключно будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка, як новий власник будинку до початку проведення будівельних робіт повинна була звернутись до власника відповідно земельної ділянки (Одеської міської ради) та отримати відповідні дозвільні документи на таке будівництво.

У своїй додаткових поясненнях від 23 листопада 2022 року представниця відповідачки додатково звернула увагу суду на рішення Одеської міської ради «Про надання дозволів громадянам на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 09 червня 2021 року, яким відповідачці був наданий дозвіл на розробку проєкту щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Відповідно до висновку судового експерта Чорної Ю.П. від 25 квітня 2022 року гараж літ. «Ж» розташований у межах земельної ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 .

Управління не складало приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, акт обстеження об`єкту, на який посилається позивач, є недопустимим і неналежним доказом та не передбачений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №240 від 15.05.2012 р. Проте позивач, не використавши усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення особи до відповідальності, просить суд засотувати крайній захід як знесення самочинного будівництва.

23 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позов та заперечував проти заявленого розміру витрат відповідачкою вказуючи на їх необгрунтованість

Представниця відповідачки у судовому засіданні просила відмовити в задоволені позову та стягнути судові витрати понесені відповідачкою.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено актом обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , фактично виконується будівництво нової будівлі, орієнтовною площею 15,0 кв.м., на підтвердження чого зроблено фотофіксацію самочинного будівництва.

Крім того, Управління повідомило, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради листом станом на 31.12.2012 року право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2012 року № 3860 (дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 06.12.2012 року, номер запису: 19429 в книзі: 194-280).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2021 року № 279314719 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2012 року № 3860 за відповідачкою зареєстровано право власності на будинок площею 37,1 кв.м.

Згідно з листом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 04.11.2020 року № 01-11/4949 містобудівні умови та обмеження, будівельні паспорти та дозвільні документи на забудову земельної ділянки на об`єкт містобудування за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

В ході розгляду справи сужом також встановлено, що 08 вересня 1951 року відповідно до проєкту головного архітектора м. Одеси ст. тех. ОСОБА_6 здійснив виїзд на місцевість земельної ділянки площею 600 кв. м., в районі Лиманської вулиці та за рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих передав в користування громадянці ОСОБА_7 , межі ділянки, закріплені геодезичними знаками, про що склав відповідний акт.

Рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих «Про уточнення розмірів земельних ділянок, відведених під індивідуальне житлове будівництво рішеннями виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих в 1950-1951 рр.» від 15.03.1952 року №319 встановлено відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_7 площею 600 кв. м. Лиманної дороги - запланований масив, та запропоновано управлінню головного архітектора міста оформити акт відводу земельної ділянки, а Міськжилуправлінню укласти договір індивідуального житлового будівництва відповідно до цього рішення.

16 травня 1952 року житлове управління виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих в особі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , уклали договір, за яким житлове управління відводить земельну ділянку комунальної землі площею 600 кв. м. під індивідуальне будівництво житлового будинку р-н Лиманної дороги - запланований масив Ленінського району м. Одеси, безоплатно в безстрокове користування з обов`язком вносити земельну ренту за користування цією ділянкою та встановлені законом податки, на відведеній ділянці забудовник зобов`язується звести: житловий одноповерховий будинок, житловою площею в 26,49 кв. м. з кількістю кімнат двох, з кухнею та верандою. Даний договір був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я.

Рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №636 від 18 листопада 1983 року встановлено, що рішенням виконкому Ленінського райради №1363 від 9.09.1960 р. підтверджено рішення №132 від 26.02.1957 року про залишення гр. ОСОБА_9 самовільно збудованої будівлі АДРЕСА_1 та зобов`язано його протягом 20 діб оформити усю технічну документацію в Управлінні головного архітектора та укласти договір забудови з ЖКО. ОСОБА_9 технічну документацію не оформив. Побудоване домоволодіння складається з двох житлових кімнат загальною площею 27,7 м., кухні та коридору, із надвірних будівель є літня кухня, сарай-гараж та дворовий туалет. У будинку проживає ОСОБА_10 , яка просила прийняти будинок в експлуатацію.

Виконавчий комітет затвердив акт комісії про прийняття в експлуатацію будівлю №55 від гр. ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових кімнат загальною площею: 27,7 кв. м., кухні, коридору та визнати за ним право власності. Копію цього рішення направлено в ОМБТ1 для видачі свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_9 , а також закріплено земельну ділянку за будівлею 460 кв.м.

27 січня 2005 року КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості виготовило технічний паспорт, в якому зазначена дата побудови 1960 рік, загальна площа будинку 37,1 кв.м. Особливі відмітки: Рішенням Суворовського виконавчого комітету закріплена земельна ділянка площею 460 кв. м від 18.11.1983 року№636 .

04 грудня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №3860 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. Предметом договору є нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного черепашникового житлового будинку під літерою А, загальною площею 37,1 кв.м., в тому числі житлової площею 27,7 кв.м., та з господарських будівель та споруд: Б - літня кухня, В - вбиральня, Г - сарай, 1-3 огорожа, І, II - мостіння, розташованого на земельній ділянці, площею 564 кв.м., кадастровий номер - :20:028:0002, яка знаходиться у фактичному користуванні продавця.

Вказане нерухоме майно належить продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою 24.03.2005 року зареєстрованим №1-1117, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі №194-280, за №19429.

06 грудня 2012 року право власності на придбаний об`єкт нерухомості було зареєстровано за відповідачкою у КП «ОМБТІ та РОН» за № 19429 в книзі 94-280, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №36584747 від 06.12.2012 року.

В 2012 році на замовлення ОСОБА_4 . Одеським відділенням Українського Державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.А.В. Шаха складено технічну документацію із землеустрою, на цій документації проставлено штамп про визначення 14 травня 2012 року кадастрового номеру: :20:028:0002 та внесення до АС ДЗК 24.05.2012 року.

Як вбачається з технічного паспорту КП "ОМБТІ та РОН" на ім`я ОСОБА_4 від 27.01.2005 року, який був в дослідженні під час складання технічної документації, міститься інформація про закріплення земельної ділянки площею 460 кв.м за рішенняям Суворовського виконавчого комітету від 18.11.1983 р. №636, надано також це рішення, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.03.2005 року, де містяться відомості про земельну ділянку площею 460 кв.м у фактичному користуванні, договір на право забудови будинку і безстрового користування земельною ділянкою від 16 травня 1952 року на імя ОСОБА_7 на площу земельної ділянки 600 кв.м акт зазначення меж, виписка з рішення від 15.03.1952 року №319, план Лиманної дороги

Згідно з рішенням Одеської міської ради №315-VIII від 09.06.2021 р. надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За висновком Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 22 грудня 2011 року можлива передача у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,0564 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується висновком №917пр-С/01 -15/3690.

В технічній документації на арк. 10 схематично зображені межі земельної ділянки «від А до Б» - землі м. Одеси, межі земельної ділянки «від Б до В» - землі гр. ОСОБА_11 , межі земельної ділянки «від В до Г» - землі м. Одеси, межі земельної ділянки «від Г до А» - землі гр. ОСОБА_12 .

Одеській міській раді з листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 24.09.2020 року № 01-15/100ф стало відомо, що під час проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що фактично виконується будівництво нової будівлі, орієнтовною площею 15 кв.м., про що складено відповідний акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси, та було зроблено фотофіксацію об`єкту самочинного будівництва.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 19.11.2020 року № 01-19/2678 повідомив позивача, що за результатами обстеження встановлено, що земельна ділянка загальною площею орієнтовно 0,03 га за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на території приватного сектору та використовується під розміщення приватного житлового будинку та надвірних споруд. При цьому, у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки у власність чи оренду за вказаною адресою.

Згідно з Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів та договорів оренди станом на 31.12.2012 року у Відділі у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області інформація щодо реєстрації права власності (користування) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня.

Відповідно до висновку судового експерта Чорної Ю.П. від 25 квітня 2022 року, складеного на зхамовлення відповідачки, гараж літ. «Ж» розташований у межах земельної ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Виходячи зі змісту ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо.

Власник земельної ділянки відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності

Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проєктування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проєктувальником вихідних даних; розроблення проєктної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проєктної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проєктної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до положень абз. 2 ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15).

Самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. (п.п. 4,5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)»).

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові по справі № 6-130цс13, відповідно до якої у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-180цс14 об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: 1) земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; 2) відсутній належним чином затверджений проект; 3) під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Проаналізувавши надані докази судом встановлено, що попередньому власнику ОСОБА_4 разом з успадкованими будівлями, перейшла в користування і земельна ділянка площею 460 кв.м. Зміна розміру площі земельної ділянки до 564 кв.м, як вказано в договорі купівлі -продажу від 04.12.2012 р. і технічному паспорті від 06.11.2012р. , не підтверджується належними доказами, рішення Одеської міської ради про виділення саме такого розміру не приймалося.

У зв`язку з зазначеним, суд не враховує наданий відповідачем письмовий доказ висновок експерта Чорної, оскільки вказана в ньому площа не відводилася ОСОБА_4 .

Таким чином, сукупність наведених норм та встановлених обставин свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, Одеською міською радою рішення про надання відповідачу ОСОБА_3 у власність або у користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва площею 564 кв.м не приймалось, тобто об`єкт є самочинним, будівництво здійснено без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та на земельній ділянці яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що не була відведена для цієї мети, тому підлягає знесенню .

Крім того, суд звертає увагу на те, що на час розгляду справи документи відповідачки щодо оформлення земельної ділянки знаходяться в стадії лише погодження.

Отже, самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 унеможливлює здійснення територіальною громадою м. Одеси повноважень власника щодо ділянки землі, яка знаходиться під забудовою, оскільки має місце самовільне зайняття земельної ділянкио, що є підставою для звільнення земельної ділянки шляхом знесення такого об`єкта.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3405 грн.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Одеської міської ради задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта площею 15,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 3405 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 17.03.2023 р.