КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2/552/1079/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі Сорока Є.С.,

За участю адвоката Лисенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В:

30.12.2023 року до суду звернувся Полтавський обласний центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна. В позовній заяві вказували на те, що згідно даних єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості ОСОБА_1 перебувала на обліку в Полтавському міському центрі зайнятості з 03.03.2006 року по 27.12.2006 рік та отримувала допомогу по безробіттю. 03.03.2006 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про надання статусу безробітної особи в даній заяві вона повідомляла, що на даний час не за реєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Цього ж дня ОСОБА_1 було надано статус безробітної особи і призначено допомог по безробіттю тривалістю 360 календарних днів з 03.03.2006 року по 25.02.2007 рік. 27.12.2006 року була припинена реєстрація ОСОБА_1 у зв`язку з працевлаштуванням. За період з 03.03.2006 року по 27.12.2006 рік ОСОБА_1 було призначено та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 8329,28 грн. 12.07.2022 року ОСОБА_2 зареєструвалася в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, як така, що шукає роботу. 22.07.2022 року нею було надано до центру витяг з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в яких зазначено, що вона являлася з 26.07.2000 року по 19.08.2014 рік фізичною особою-підприємцем. На підставі встановлених відомостей, провідним інспектором з розслідування страхових випадків сектору розслідування страхових випадків Філії, відповідно до пункту 18 ч.3 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідувань страхових випадків та обслуговування виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 року №60/62 та постанови КМУ від 26.09.2001 року №1266 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхування» було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 19.08.2022 року №233, яким було зафіксовано виявлені порушення, а саме: згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність з 26.07.2000 року по 19.08.2014 рік, що призвело до незаконного отримання нею грошової допомоги по безробіттю. 19.08.2022 року Філією було прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 коштів в сумі 8329,98 грн. Цього ж дня ОСОБА_1 було направлено лист разом з наказом «Про повернення допомоги по безробіттю» №48, який остання отримала 12.09.2022 року. Проте станом на 29.12.2022 року ОСОБА_1 борг в сумі 8329,28 грн. в добровільному порядку не повернула. В зв`язку з чим просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 8329,28 грн. та судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15.02.2023 року до суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позовну заяву, в якому вона просила в задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до неї про повернення безпідставно набутого майна відмовити, оскільки приходячи на біржу в 2006 році вона попереджала про те, що вона є ФОП, однак діяльність не ведеться і вона займається її закриттям. Позивачем була проведена перевірка. Крім того, вона надавана нотаріально завірену заяву про припинення підприємницької діяльності від 06.10.2005 року, декларації про доходи ФОП з відмітками податкової інспекції про їх отримання. Дані декларації підтверджували відсутність доходів до підприємницької діяльності. Перевірка проводилася згідно діючого на той час Порядку взаємодії суб`єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету статистики України, 07.12.2005 року №121/560/406, Постановою правління Пенсійного фонду України від 07.12.2005 року №23-3, Постановою правління Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 07.12.2005 року №368, зареєстрованого МЮУ від 16.12.2005 року за №1523/11803. За результатом даної перевірки їй було надано статус безробітної та прийнято рішення про виплату допомоги по безробіттю. На час звернення із заявою про надання статусу безробітної ФОП господарської діяльності не здійснював, прибутків від такої діяльності не отримував.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 8329,28 грн. та судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лисенко С.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши а дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно даних єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості ОСОБА_1 перебувала на обліку в Полтавському міському центрі зайнятості з 03.03.2006 року по 27.12.2006 рік та отримувала допомогу по безробіттю.

03.03.2006 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про надання статусу безробітної особи. В даній заяві вона повідомляла, що на даний час не за реєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує.

Цього ж дня ОСОБА_1 було надано статус безробітної особи і призначено допомогу по безробіттю тривалістю 360 календарних днів з 03.03.2006 року по 25.02.2007 рік.

27.12.2006 року була припинена реєстрація ОСОБА_1 у зв`язку з працевлаштуванням.

Також судом встановлено, що за період з 03.03.2006 року по 27.12.2006 рік ОСОБА_1 було призначено та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 8329,28 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 12.07.2022 року ОСОБА_2 зареєструвалася в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, як така, що шукає роботу.

22.07.2022 року відповідачем було надано до центру витяг з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в яких зазначено, що вона є з 26.07.2000 року по 19.08.2014 рік фізичною особою-підприємцем.

На підставі вищевказаних відомостей, провідним інспектором з розслідування страхових випадків сектору розслідування страхових випадків Філії, відповідно до пункту 18 ч.3 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідувань страхових випадків та обслуговування виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 року №60/62 та постанови КМУ від 26.09.2001 року №1266 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхування» було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 19.08.2022 року №233, яким було зафіксовано виявлені порушення, а саме: згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність з 26.07.2000 року по 19.08.2014 рік, що призвело до незаконного отримання нею грошової допомоги по безробіттю.

Крім того, судом встановлено, що 19.08.2022 року Філією було прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 коштів в сумі 8329,98 грн. Цього ж дня ОСОБА_1 було направлено лист разом з наказом «Про повернення допомоги по безробіттю» №48, який остання отримала 12.09.2022 року.

Станом на день звернення з позовом кошти в сумі 8329,98 грн. ОСОБА_3 не були повернуті.

В судовому засіданні стороною відповідача заявлено вимогу про застосування строків позовної давності.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки.

Як встановлено в ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, за змістом норми ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в позивача права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач до суду з позовними вимогами звернувся тільки 30.12.2022 року, тобто після спливу трирічного строку.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 офіційно припинила свою підприємницьку діяльність ще в 2014 році, що підтверджується рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 року, а Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду про повернення безпідставно отриманих коштів лише 30.12.2022 року, що свідчить про пропуск строку позовної давності.

В свою чергу матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, переривання або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що стороною відповідача заявлено про застосування строків позовної давності, в задоволенні вимог позивача необхідно відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись статтями ст. 5, 7,12,13,76,141, 263, 264, 265, 272, 352, 354-355 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк, з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості , юридична адреса: м.Полтава, вул. Сінна, 45, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2023 року

Головуючий Т.В.Турченко