РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 570/5646/21

Провадження № 22-ц/4815/264/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Мороз А.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСББ "Варшавка 7"

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року, ухвалене в складі судді Кушнір Н.В., повний текст рішення складено 18 листопада 2022 року у справі №570/5646/21

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСББ "Варшавка 7" про відновлення первісного стану місця загального користування.

Позов обґрунтовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач влітку 2020 року самовільно встановив перегородку в коридорі, загородивши вікно, яке є по технічному паспорту, і зробив там кладочку/комору для своїх особистих речей. Згоди на встановлення відповідачем металопластикової конструкції вона не давала. Такими його незаконними діями порушуються права як жителів її квартири, так і сусідньої, оскільки перегородка затуляє природне світло, тому в коридорі завжди темно, а також обмежує доступ до коридору.

Вважає, що такі дії відповідача є незаконними та порушують її права, як співвласника багатоквартирного будинку.

Просила суд, зобов`язати ОСОБА_3 повернути в попередній стан коридор загального користування, що знаходиться з лівої сторони від сходів та навпроти ванної кімнати квартири АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу всієї металопластикової перегородки, якою заблоковано прохід до вікна та прибрати особисті речі, також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ОСББ "Варшавка 7" про відновлення первісного стану місця загального користування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що суд не надав будь-якої оцінки усім фактичним обставинам справи та обмежився помилковими висновками про те, що позивач не надала належних доказів на підтвердження того, що відповідачем чиняться перешкоди в користуванні місцем загального користування. Крім того. Суд безпідставно дійшов висновку проте, що позивач надала згоду на облаштування перегородки та не врахував, що відповідач облаштувавши перегородку перекрив доступ до вікна та до частини коридору загального користування.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення не відповідає в повній мірі.

Установлено, що позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Факт встановлення відповідачем перегородки пластикових дверей в коридорі загальної користування на 2 поверсі в будинку АДРЕСА_2 сторони не заперечують.

Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

У сенсі положень статті 391 ЦК України власник майна як позивач не зобов`язаний доводити неправомірність дій відповідача; власник має доказати факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном; особа, яка створює перешкоди відповідач, має довести правомірний характер своєї поведінки.

Згідно з ч. 2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У частині другій статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки,коридори, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.6 вищевказаного Закону, співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19) зазначено: «При вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду керується вимогами частини другої статті 10 Закону № 2482-XII, за якою власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. При цьому законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості. Згідно зі статтею 1 Закону № 2482-XII допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення)».

Таким чином, право спільної власності здійснюється співвласниками багатоквартирного будинку за їхньою згодою.

Встановивши, що частина коридору загального користування другого поверху будинку АДРЕСА_2 є приміщенням загального користування і призначений для забезпечення експлуатації будинку, а облаштована відповідачем перегородка без згоди усіх сусідів створює перешкоди у користуванні коридором загального користування іншому співвласнику багатоквартирного будинку (позивачу), оскільки у сторони відсутній вільний доступ до вікна для провітрювання приміщення, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, за наведеного апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСББ "Варшавка 7" про відновлення первісного стану місця загального користування задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути в попередній стан коридор загального користування, що знаходиться з лівої сторони від сходів на другому поверсі, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу металопластикової перегородки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2270 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 березня 2023 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.