Провадження № 2/204/821/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С ТА Н О В И В:

У листопаді 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області, в якій він просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на одну четверту частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є позивач та чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який на теперішній час помер. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 88/2013. Спадщина після смерті матері складається, зокрема, з частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно було успадковане ОСОБА_2 після смерті попереднього чоловіка останньої ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був власником майна на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.1971 року. Після смерті ОСОБА_4 мати успадкувала це майно шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Отже, ОСОБА_2 прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку після смерті ОСОБА_4 . Оскільки після смерті ОСОБА_2 є два спадкоємці, розмір частки кожного у спадковому майні є 1/2 частка кожному спадкоємцю, тобто по 1/4 частки житлового будинку кожному. Позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку, оскільки державним нотаріусом йому видано постанову від 27 жовтня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставами для відмови зазначено: відсутність документу про право власності на ім`я ОСОБА_2 через те, що вона спадщину прийняла, але не отримала свідоцтво про право на спадщину; наявність суперечливої інформації про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме під такою адресою значиться земля комерційного призначення площею 0,0307 га, та земля з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,0815 га, що належить ОСОБА_5 . Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно у нотаріальному порядку позивач можливості не має. Що стосується наявності суперечливої інформації щодо земельної ділянки, про що зазначено у постанові нотаріуса, то під 1/2 часткою житлового будинку, що успадкувала ОСОБА_2 , земельна ділянка у власність не оформлювалась (не приватизувалась). Відтак і успадкувати право власності на неї позивач не може. Натомість іншій співвласник 1/2 частки житлового будинку - ОСОБА_5 оформила право власності на земельну ділянку під своєю часткою будинку. З технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 вбачається, що на приватизованій земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5 (за її конфігурацією, вказаною у Плані зовнішніх меж земельної ділянки державного акту) розташована 1/2 частка будинку, що їй належить (ліва сторона будинку А-1). Права сторона будинку А-1, що належала ОСОБА_4 (та успадкована ОСОБА_2 ), розташована на земельній ділянці, що не була приватизована, тому її межі не позначені на Схемі. Що стосується земельної ділянки з кадастровим номером :06:056:0549 площею 0,0307 га комерційного призначення, на якій розташований магазин, то вказаний об`єкт нерухомого майна не відноситься до житлового будинку, що наразі спадкується позивачем та є окремим об`єктом нерухомого майна. Тим більше, житловий будинок та земельна ділянка є різними видами нерухомого майна. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Білгород-Дністровський Одеської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 06 квітня 2000 року Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 10-14).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 листопада 1969 року, актовий запис № 51, батькам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені: батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 (а.с. 65).

При цьому, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з укладенням 19 листопада 1982 року шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 19 листопада 1982 року Міським відділом РАЦС м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 601 (а.с. 74).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 10 квітня 2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 335 (а.с. 34).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя, а саме 27 березня 2004 року, ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-224, яким він все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_2 (а.с. 49).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

14 вересня 2004 року ОСОБА_2 звернулась до Першої красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 48), у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 521/2004, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи) № 5218866 від 01 червня 2006 року (а.с. 52). У заяві про прийняття спадщини ОСОБА_2 зазначала, що після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: частина житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 ; автомобіль марки М-2140; грошові внески.

Судом встановлено, що чоловіку ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19 липня 1971 року, посвідченого нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори Костенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1707, дійсно на праві власності належала частина житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

З відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 1348/01-02 від 23 жовтня 2021 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав: частина ОСОБА_5 ; частина ОСОБА_4 . Загальна площа 101,5 кв.м., житлова площа 75,1 кв.м., А1-1 житлова прибудова, С-1 сарай збудовані без дозвільних документів. ОСОБА_5 загальна площа будинку 45,6 кв.м., житлова площа 36,6 кв.м.; ОСОБА_4 загальна площа будинку 55,9 кв.м., житлова площа 38,5 кв.м.. Інвентаризаційна справа № 88 (а.с. 8)

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Однак, за життя ОСОБА_2 так і не було одержано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 .

Разом з цим, у частині 3 статті 1296 ЦК України закріплено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача - ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 147 (а.с. 60).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Як зазначено у ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин, незважаючи на те, що за життя ОСОБА_2 так і не оформила право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак вказана спадщина фактично була прийнята та належить ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судом встановлено, що на момент смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 належала 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить також і належна померлій 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

26 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті його матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 59), у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 88/2013 (номер у спадковому реєстрі - 54435648), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 33882146 від 26 квітня 2013 року (а.с. 62).

З заявою про прийняття спадщини (а.с. 68) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області 14 червня 2013 року звернувся і чоловік спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_3 (шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано 15 липня 2005 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим 15 липня 2005 року).

Отже, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 заповіт не складала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33881980 від 26 квітня 2013 року (а.с. 61).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У статті 1261 ЦК України закріплено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк є син спадкодавця позивач ОСОБА_1 та чоловік спадкодавця - ОСОБА_3 , що також підтверджується довідкою № 904/02-14 від 09 вересня 2019 року, виданою державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. (а.с. 11).

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги спадкування, то вони мають успадкувати спадщину ОСОБА_2 в рівних частках по частині спадкового майна, тобто по житлового будинку АДРЕСА_1 .

24 жовтня 2022 року ОСОБА_10 звернулась до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. з заявою від імені ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Однак, постановою державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. від 27 жовтня 2022 року (а.с. 35) було відмовлено ОСОБА_10 як представнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки документ, який підтверджує право власності ОСОБА_2 на спадкове майно не надано, а також у довідці з державного земельного кадастру на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 є відомості про те, що земельна ділянка площею 0,0307 га є комунальною власністю та її цільовим призначенням є комерційне використання, а також є відомості про те, що земельна ділянка площею 0,0815 га належить ОСОБА_5 , але кадастровий номер відсутній, про співвласника ОСОБА_4 відомості відсутні.

У зв`язку з викладеним позивач ОСОБА_1 , з метою захисту своїх спадкових прав, звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.

Як вже було зазначено вище, незважаючи на те, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і не оформила право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак вказана спадщина фактично належала ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, і у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак у передбаченому законом порядку позбавлений можливості реалізувати свої права спадкоємця та отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документу, який підтверджує право власності ОСОБА_2 на спадкове майно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, всі наведені у позовній заяві пояснення позивача щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та надані у зв`язку з цим докази суд до уваги не бере, оскільки вони є неналежними по справі, в якій предметом позову є виключно визнання в порядку спадкування права власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез