01.03.2023
Справа № 642/6/23
Провадження № 2-о/642/1/23
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Шнайдер Д.. ,

представника заявника Яковенко О.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козєєва Світлана Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року представник заявника ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харкові, актовий запис про смерть №2844, зроблений Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Даний факт просить встановити з метою подальшого оформлення спадкової справи після померлої ОСОБА_3 та оформлення відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою суду від 03.01.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Яковенко О.Г. в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити.

Заінтересована особа нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козєєва С.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, справу вирішити на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження. ч.7 - Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5).

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд звертає увагу заявника, що Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 67Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність підтвердження родинних відносин, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі і через не підтвердження факту родинних відносин, що входить до предмету доказування у даному спорі.

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами (п.1). Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Виходячи з аналізу даних норм процесуального закону цивільні спори (тобто спори з приводу підтвердження, встановлення, поновлення, припинення цивільних прав та обов`язків) розглядаються за загальним правилом в порядку позовного провадження; окреме провадження у цивільному судочинстві, зокрема провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - є виключним з загально встановленого позовного провадження для випадків, коли не можливо визначити відповідача у даних правовідносинах, і коли відсутній спір про право, і право особи є неоспорюваним, але є необхідність підтвердити наявність у особи певного юридичного статусу, який не може бути встановлений у загально визначений спосіб, і якщо законом не визначено іншого порядку його встановлення.

З поданої представником заявника ОСОБА_2 заяви вбачається необхідність встановлення факту родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 з її матір`ю ОСОБА_4 для реалізації права на отримання спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 При цьому, безпосередньо ОСОБА_3 належить 1/3 частка квартири, 1/3 частка квартири належала її чоловіку ОСОБА_5 , яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка, та 1/3 частка належала її матері ОСОБА_4 , яку ОСОБА_3 також успадкуваля після смерті матері. Однак за життя ОСОБА_3 не оформила право власності на спадок після смерті чоловіка та смерті матері. Тобто вимога про встановлення факту родинних відносин пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини.

Суд вважає, що у даному випадку наявний спір про спадкове право заявника, і відповідно, право, на здійснення якого заявник просить встановити факт, не є неоспорюваним. При цьому, вирішуючи питання про відкриття окремого провадження, суд не встановлює наявності чи відсутності у заявника спадкового права, і не робить з цього приводу жодних висновків. Для підтвердження чи встановлення даного цивільного (спадкового) права заявник має звернутись до суду в порядку цивільного позовного провадження.

Відповідно до пункту 1постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Проте, з матеріалів заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин, пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки встановлення вказаного юридичного факту само по собі не породжує юридичних наслідків для заявника ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі викладеного, суд вважає, що із заяви вбачається спір про право, так як вимога про встановлення факту родинних відносин пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини. Оскільки має місце спір про право на спадкове майно, який повинен вирішуватись у порядку позовного провадження, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду.

При цьому, заявник не позбавлений права звернутися до суду з порушеного ним питання з позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козєєва Світлана Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в 15 денний строк з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Вікторов