УХВАЛА

Номер справи 752/211/23

Провадження номер 2/752/3444/23

22.02.2023 Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.,

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Глущенка О.С. звернулась до суду із позовом до відповідачів Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В січні 2023 року до суду від представника банку до суду надійшло клопотання про залишення позову без руху з огляду на недотримання стороною позивача при подачі позову вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України.

В лютому 2023 року до суду від представника банку надійшов відзив на позов.

В лютому 2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, клопотання/заява про долучення до справи доказів на підтвердження отримання позивачем правової допомоги та її вартість.

Крім того, в лютому 2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання/заява, в якій сторона позивача просить вважати вірною назву відповідача АТ «Сенс Банк».

Крім того, після відкриття провадження у справі судом було встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без руху, надавши стороні позивача строк для усунення недоліків за наступних підстав.

Позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, вказуючи, зокрема, на положення Закону України «Про захист прав споживачів», із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Подаючи позовну заяву, позивач посилається на те, що на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору.

Разом з тим, суд критично оцінює таке посилання позивача та вважає, що позивачу слід сплатити судовий збір за подачу даного позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» судам роз`яснено, що заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог.

Позивач, вважаючи себе споживачем, повинен зазначити про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», навівши таким чином, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте, в позовній заяві відсутнє таке обгрунтування позовних вимог і позивач посилається, зокрема, на порушення норм ЦК України, Закону Украни «Про нотаріат».

Таким чином, положення Закону України «Про захист прав споживачів» про звільнення від сплати судового збору не можуть бути застосовані, оскільки, позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню без достатнього обґрунтування положень вказаного закону, та стороною позивача не зазначено за захистом якого саме порушеного права споживача, передбаченого ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», вона звернулась до суду.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду в 2023 році позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.), а за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто не менше 1073,60 грн. та не більше 13420,00 грн.

Крім того, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем пред`явлено одну вимогу немайнового характеру (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) та дві вимоги майнового характеру із визначеною ціною позову 32136,81 грн. (про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26600,00 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5535,81 грн.).

Однак, до матеріалів позову стороною позивача не було долучено жодних доказів про сплату судового збору за пред`явлені вимоги немайнового та майнового характеру.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

З огляду на викладене, стороні позивача слід надати суду посилання на докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі у відповідності до кількості пред`явлених позовних вимог немайнового характеру та майнового характеру.

Крім того, позивачу слід зазначити в позовній заяві, відповідно до положень ст. 175 ЦПК України, вірне найменування відповідача, до якого стороною позивача пред`явлено позовні вимоги та з якого на користь позивача підлягає стягненню матеріальна та моральна шкода.

Крім того, відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Поруч із цим, в додатках до позову стороною позивача не зазначено про докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а тому посилання представника банку про недотримання стороною позивача вимог закону в цій частині при подачі позову є слушними.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

Крім того, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати стороні позивача строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити стороні позивача, що у разі невиконання вимог ухвали та вказані недоліки не будуть усунуті, позов буде залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху та надати позивачу (представнику позивача) 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Запропонувати позивачу (представнику позивача) подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: подати суду позов у відповідності до вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, в т.ч. із зазначенням вірного найменування відповідача та надсиланням листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а також подати суду посилання на докази сплати судового збору за одну пред`явлену вимогу немайнового характеру та дві пред`явлені вимоги майнового характеру із визначеною позивачем ціною позову.

Копію ухвали направити позивачу (представнику позивача) для відома.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду виконані не будуть, - позов буде залишено без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко