Справа № 199/1881/23
УХВАЛА

28.02.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред`явлений до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, який обґрунтований тим, що ОСОБА_2 отримала у власність за договором позики від 18.12.2018 р., який був укладений із ОСОБА_1 , 5 000,00 дол. США, які зобов`язалася повернути до 18.03.20019 р., та 2 000,00 дол. США, які зобов`язалася повернути до 27.03.2019 р.

За договором позики від 16.09.2019 р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 11 000,00 дол. США, які зобов`язалася повернути до 16.09.2020 р. Як зазначається позивачем, грошові зобов`язання з боку боржника не виконані в повному обсязі.

За розпискою від 18.12.2018 р. позикодавець отримав 02.04.2021 р. 2 500, дол. США, 09.10.2021 р. отримав 1 000,00 дол. США, 30.12.2021 р. отримав 500, 00 дол. США, зазначив, що строк повергнення подовжений до 18.03.2022 р.

За розпискою від 16.09.2019 р. грошове зобов`язання з боку боржника також виконано частково.

В окремо поданій заяві про забезпечення позову висловлюється прохання про забезпечення позову: про накладення арешту на майно та про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу, оскільки у позивача є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, що пов`язано з неодноразовими судовими спорами відповідача про стягнення боргів за борговими розписками в судовому порядку (справи 199/8535/14 ц, 205/3631/19), навіть коли суд ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 боргу, остання не виконала рішення та не повернула кошти. За умови забезпечення позову гарантуватиметься ефективний захист порушених прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З аналізу вказаних норм слід дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, забороною вчиняти певні дії (п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Належність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що між сторонами дійсно виник спір з приводу невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договорів позики, та відповідальності боржника за його невиконання.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, тому доводи касаційної скарги про те, що позов безпідставний при вирішенні цього процесуального питання не досліджуються.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У заяві про забезпечення позову в цій справі позивач серед іншого обґрунтовано посилається на те, що застосування заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача є необхідним з метою, щоб забезпечити позивачу ефективний судовий захист, складовою якого є виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає доведеним можливе ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову при вчиненні подальших дій щодо реєстрації права власності на спірне майно за третіми особами; є доведеною співмірність запропонованого заходу - заборони вчиняти певні дії заявленим позовним вимогам.

Виходячи з вищенаведеного, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ч. 3 ст. 3, ч. 1 та ч. 2 ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 152, ч. 1, ч.ч. 6 -8 ст. 153, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування ВАК №399422 реєстр 1077 від 29.04.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дерев?янко О.К.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 28 лютого 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В.Спаї