Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3086/22 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н.Я.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №279/3086/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитом спадкодавця,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 20.11.2009 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено договір б/н, відповідно до якого Банк надав їй кредитні кошти в розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Станом на дату смерті боржника розмір заборгованості за кредитним договором становив 14651,53 грн. Спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які на момент смерті спадкодавця проживали разом з ним.

АТ КБ «ПриватБанк» 12.01.2020 направило претензію кредитора до Коростенської районної державної нотаріальної контори, а 02.08.2021 безпосередньо до відповідачів, які прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, до складу якої входять, у тому числі, і кредитні зобов`язання померлого позичальника, так як вони не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Оскільки відповідачі у добровільному порядку не вчиняють дій щодо погашення кредитної заборгованості, тому банк просив задовольнити позовні вимоги та стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.11.2009 у розмірі 14651,53 грн, а також вирішити питання відшкодування судових витрат.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, судом було не повно, не всебічно та не об`єктивно досліджено обставини справи, через що суд дійшов помилкового висновку щодо недоведеності позовних вимог. Судом не взято до уваги, що кредит був наданий, а позивачем при зверненні до суду доведено наявність заборгованості за кредитним договором, яку відповідачі, як спадкоємці позивальника, повинні погасити. Відповідно до правових висновків Верховного Суду обсяг і вартість спадкового майна має доводитись відповідачами, а не Банком, що не прийнято до уваги місцевим судом, чим порушено формування єдиної правозастосовчої практики.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 26.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст. 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 20.11.2009 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 була підписана заява №б/н з метою отримання банківських послуг (а.с.27). ОСОБА_3 було видано кредитну картку (а.с.39), розмір кредитного ліміту по якій збільшився до 10 200 грн (а.с.26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла (а.с.44).

02.12.2020 позивач направив на адресу Коростенської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.46).

На вказану претензію в.о. завідувача державною нотаріальною конторою Лугина О.І. повідомив Банку про те, що претензія до спадкоємців боржника ОСОБА_3 залишилась без виконання, відповідно до п.3 п.п. 3.3. Положення "Про Спадковий реєстр", затверджений Міністерством юстиції України 07.07.2011 за №1810/5 (а.с.47).

Інформація про заведення спадкової справи у матеріалах справи відсутня.

Згідно довідки про склад сім`ї №1004 від 22.09.2022, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_2 (уповноважений власник, співвласник, наймач); ОСОБА_1 (дочка); ОСОБА_4 (онук) (а.с.75).

Із копій паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що вони були зареєстровані за однією адресою із ОСОБА_3 (а.с.40-43).

02.08.2021 на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Банк направив лист претензію, де повідомив про заборгованість в сумі 14651,53 грн, яку просив сплатити, як спадкоємців ОСОБА_3 (а.с.48, 49).

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що відповідачі з заявами про прийняття спадщини до органів нотаріату не звертались, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям померлого не видавалось, перелік та вартість спадкового майна невідомі, тому підстав для задоволення позову немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно із приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника.

Отже, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року (справа №202/7691/17), зазначено, що «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року (справа №496/4363/15-ц), від 15 липня 2020 року (справа №645/1566/16-ц), від 04 березня 2020 року (справа №2609/30529/12)».

Як випливає із матеріалів справи, ні відповідачі, ні будь-які інші спадкоємці не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після померлої ОСОБА_3 . В той же час, колегія суддів акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності родинного зв`язку між померлою ОСОБА_3 та відповідачами, тобто факту, що відповідачі є спадкоємцями боржника. Довідка про склад сім`ї (а.с.75) та відмітка в паспорті ОСОБА_2 про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 не підміняє собою правовстановлюючих документів (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), які би підтверджували ці обставини. Аргументи, які наведені Банком в апеляційній скарзі щодо родинних відносин відповідача ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , носять характер припущень, тому не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, Банком належним чином не встановлено та документально не доведено коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті боржника.

В контексті наведеного є недоречним посилання скаржника щодо неврахування правих висновків, наведених у постановах Верховного Суду щодо обов`язку відповідачів доводи обсяг і вартість спадкового майна при вирішенні даних спорів.

За положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України).

У разі неможливості самостійно надати докази на підтвердження як родинних зв`язків відповідачів та боржника, так і наявності і вартості спадкового майна, позивач відповідно до норми ст.84 ЦПК України був вправі подати клопотання про витребування цих доказів судом, однак не скористався цією процесуальною можливістю, чим спонукав суд до вирішення даного спору на підставі наявних у справі доказів (ч.4 ст.12, ч.1 ст.13, ч.7 ст.81 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді