Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3139/22
Провадження № 2/332/288/23
Рішення

Іменем України

01 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря: Мусаєва Р.Д.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

Встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що в подальшому був уточнений.

В обґрунтування уточненого позову зазначено, що 23.04.1999 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 по справі № 332/2342/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , відповідно до якого шлюб між ними розірваний; визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з позивачем; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини, починаючи з 14.06.2019 і до досягнення повноліття ОСОБА_6 .

На виконання вимог вищевказаного заочного рішення суду у Заводському ВДВС було відкрито виконавче провадження № 63385566. За вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем було нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з 14.06.2019 по 24.02.2021 у розмірі 109 369,47 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2021 по справі № 332/2342/19 було скасовано заочне рішення від 05.11.2019 по справі № 332/2342/19.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2021 по справі № 332/2342/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Інші позовні вимоги, згідно ухвали суду від 26.07.2021, залишені без розгляду.

08.07.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Вовк І.І., у відповідності до якого неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з батьком за адресою його місця проживання.

Також, 08.07.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про сплату аліментів ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 2 200,00 грн щомісячно на кожну дитину, посвідчений приватним нотаріусом Вовк І.І. В той же час, неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 14.06.2019 та до моменту визначення місця проживання дітей та порядку сплати аліментів на їх утримання внаслідок укладеного нотаріально договору 08.07.2021, проживали разом з позивачем.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти за період з 14.06.2019 по 26.02.2021 на утримання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі заборгованості з їх сплати, тобто в розмірі 109 369,47 грн.

Разом з цим, позивач зазначає вимогу щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів за період з 26.02.2021 по 08.07.2021, з огляду на наступне.

08.07.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про сплату аліментів ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 2 200,00 грн щомісячно на кожну дитину, посвідчений приватним нотаріусом Вовк І.І. Проте, за період з моменту скасування заочного рішення (26.02.2021) і по момент укладання договору про сплату аліментів (08.07.2021) двоє неповнолітніх дітей продовжували проживати разом із позивачем та перебували на повному його утриманні. Відповідач за період з 26.02.2021 по 08.07.2021 не сплачувала аліментів та ухилялась від цього обов`язку.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти за період з 26.02.2021 по 08.07.2021 на утримання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі заборгованості з їх сплати, тобто в розмірі 18 093,68 грн.

04.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову.

27.02.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, доводи якої аналогічні доводам, викладеним у позові.

Ухвалою суду від 19.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача адвокат Бабіч С.А., у судовому засіданні просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.04.1999 сторони у справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 33), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8) та повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32).

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 по справі № 332/2342/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , відповідно до якого шлюб між ними розірваний; визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з позивачем; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини, починаючи з 14.06.2019 і до досягнення повноліття ОСОБА_6 (а.с. 34-35).

На виконання вимог вищевказаного заочного рішення суду у Заводському ВДВС було відкрито виконавче провадження № 63385566. За вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем було нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з 14.06.2019 по 24.02.2021 у розмірі 109 369,47 грн (а.с. 19-20).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2021 по справі № 332/2342/19 було скасовано заочне рішення від 05.11.2019 по справі № 332/2342/19.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2021 по справі № 332/2342/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Інші позовні вимоги, згідно ухвали суду від 26.07.2021, залишені без розгляду (а.с. 36).

08.07.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., у відповідності до якого неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з батьком за адресою його місця проживання (а.с. 13-15).

Також, 08.07.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про сплату аліментів ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 2 200,00 грн щомісячно на кожну дитину, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. (а.с. 16-18).

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, надала суду відзив на позовну заяву, що обґрунтований наступним. Відповідач з 2018 року по 2021 рік тимчасово та вимушено працювала поза межами України для забезпечення потреб сім`ї та в той час, коли вона перебувала за кордоном, кошти на сім`ю вона направляла на банківську картку позивача системою міжнародних грошових переказів. 26.02.2021 Заводським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу про скасування заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 по справі № 332/2342/19 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дітей. Щодо виконавчого провадження № 63385566, що перебувало у Заводському ВДВС м. Запоріжжя, та в якому за період з 14.06.2019 по 24.02.2021 нібито було нараховано заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів у розмірі 109 369,47 грн зазначає, що після скасування заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 по справі № 332/2342/19, 05.03.2021 державним виконавцем Заводського ВДВС м. Запоріжжя по виконавчому провадженню № 63385566 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відтак, інформація зазначена позивачем про нібито наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 109 369,47 грн є неправдивою та не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, в той час, коли Заводським районним судом м. Запоріжжя розглядалась справа № 332/2342/19, відповідач періодично проживала разом з дітьми та повністю їх забезпечувала. Також, з березня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю в Німеччині. Відтак, з березня 2022 року ОСОБА_7 перебуває на повному утриманні відповідача. У зв`язку з викладеним, відповідач просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач виклав доводи аналогічні тим, що викладені у позові.

Позиція відповідача знайшла своє підтвердження в матеріалах справи, зокрема, в наступному.

Згідно постанови від 05.03.2021, виконавче провадження № 63385566, відкрите з примусового виконання виконавчого листа № 332/2342/19 щодо стягнення аліментів, виданого судом 23.12.2019, закінчене (а.с. 61).

Згідно інформації з АТ КБ «ПриватБанк», а також заяви ОСОБА_8 , яка за усним дорученням відповідача ОСОБА_3 , перераховували кошти на утримання дітей позивачу ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем здійснювались відрахування коштів на адресу позивача для утримання їх спільних дітей (а.с. 63-64, 67).

Разом з тим, ОСОБА_1 , залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів в рамках цивільної справи № 332/2342/19, особисто, у своїй заяві зазначив, що «станом на дату подання заяви спір про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів відсутній» (а.с. 70-71).

Тобто, сторонами у справі в добровільному порядку було досягнуто згоди з цих питань. У зв`язку з чим, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 08.07.2021 були укладені нотаріально посвідчені договори (а.с. 13-18).

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержання у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що позивач до звернення до суду з відповідним позовом, вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, крім того, ним не надані докази на підтвердження умисного ухилення відповідача від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи всі наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, у зв`язку із чим вони не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складений 03.03.2023.

Суддя О.С. Яцун