Справа № 703/2116/22
УХВАЛА

28 лютого 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

провівши судове засідання по справі №703/2116/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тонконог Володимир Вікторович, до Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури та Головного управління Національної поліції м. Києва про стягнення моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури та Головного управління Національної поліції м. Києва про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 03 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи призначено на 20 вересня 2022 року та в подальшому було неодноразово відкладено.

В судове засідання призначено на 28 лютого 2023 року учасники справи не з`явилися.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України у направленій на адресу суду заяві клопотав про розгляд справи без участі представника казначейства. До суду також надійшов відзив цього відповідача.

Представник відповідача Київської міської прокуратури прокурор Смілянської окружної прокуратури в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій судове засідання по справі просила проводити без її участі.

Також представником Київської міської прокуратури надано суду відзив на позов в якому представник просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

27 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання Головного управління Національної поліції м. Києва про передачу справи до Голосіївського районного суду м. Києва.

Клопотання обґрунтовано тим, що 06 грудня 2021 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено виправдальний вирок відносно позивача, відтак спір щодо відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду має розглядатися судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Представник позивача надав суду заперечення щодо передачі справи до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду, оскільки позивач при зверненні до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області обрав альтернативну підсудність, як визначено нормами ст.28 ЦПК України.

Представник відповідача Київської міської прокуратури прокурор Смілянської окружної прокуратури проти задоволення заявленого клопотання заперечувала, про що надала відповідну заяву.

Суд, розглянувши заявлене представником відповідача клопотання та дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, приходить до наступного.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури та Головного управління Національної поліції м. Києва про стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року вирок Голосіївського районного суду м. Києва залишено без змін.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03 серпня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора.

У зв`язку з перебуванням під слідством і судом з 14 лютого 2017 року по 30 червня 2021 року позивач був змушений постійно доводити дійсні обставини своєї невинуватості, зазнав змін у життєвих стосунках, приниження його людської гідності та ділової репутації.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст. ст. 23, 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивач просив суд стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь 338000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 статті 1 цивільного процесуального кодексу України визначено юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ та встановлено порядок здійснення цивільного судочинства.

Цивільна юрисдикція визначена главою 2 ЦПК України.

Статтею 27 ЦПК України встановлено загальне правило підсудності справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.4ст.28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вказаною статтею встановлено правила альтернативної підсудності, тобто підсудності, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу, а позивач має можливість обрати один із двох чи більше судів і це право позивача не може бути обмежено.

Згідно зі статтею 19Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У вказаній нормі права основного закону, закладена суттєва відмінність у праві між особою та органами державної влади, місцевого самоврядування та їх посадовими особами, сутність якого зводиться до того, що особі дозволено все те, що не заборонено законом, а органам державної влади, місцевого самоврядування та їх посадовим особам дозволено лише те, що дозволено законом.

Таким чином зазначення в нормах процесуального права, які є нормами що визначають серед іншого юрисдикцію суду, альтернативної підсудності та не зазначення такого в інших нормативно правових актах, не може бути обмежено судом, оскільки це суперечить нормам Конституції України.

При зверненні до суду ОСОБА_1 , використав своє право встановлене нормами процесуального закону та подав позовну заяву за своїм зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , що відноситься по територіальній підсудності Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, відтак твердження представника Головного управління національної поліції м. Києва про те, що саме суд, що ухвалив виправдувальний вирок, визначає розмір завданої шкоди, яким у даному випадку є Голосіївський районний суд м. Києва є безпідставним.

Положеннями частини 9 статті 223 ЦПК України передбачено, що про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Керуючись ст. 27, 28,223, 258, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції м. Києва про передачу справи до Голосіївського районного суду м. Києва відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тонконог Володимир Вікторович, до Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури та Головного управління Національної поліції м. Києва про стягнення моральної шкоди відкласти на 09 год. 45 хв. 10 березня 2023 року.

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Я.Биченко