ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1022/20 Номер провадження 22-ц/814/2545/23Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В. А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

20 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Cуддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,
Вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2022 року
у справі за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, Лохвицької районної державної адміністрації, Лохвицької міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди водного об?єкту та земельної ділянки, повернення земельної ділянки під водним об?єктом, стягнення заборгованості за договором оренди
УСТАНОВИВ:
Обставини справи
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2022 року позовні вимоги Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, як правонаступника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лохвицької міської ради Полтавської області заборгованість з орендної плати за земельну ділянку водного фонду площею 22,6 га, яка знаходиться на території Лохвицької міської ради Миргородського району (колишньої Яхниківської сільської ради Лохвицького району) Полтавської області за межами населених пунктів, в сумі 34 744,89 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету на рахунок: отримувач: ГУК у Полтавській області/тг м. Лохвиця /22130000, код отримувача 37959255, банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (ІВАN) UA 0016610, код класифікації доходів бюджету 22130000) заборгованість з орендної плати за використання водного об`єкту (ставка) площею водного дзеркала 21,26 га, який знаходиться на території Лохвицької міської ради Миргородського району (колишньої Яхниківської сільської ради Лохвицького району) Полтавської області за межами населених пунктів, в сумі 15 319,71 грн.
Розірвано договір оренди земельної ділянки, що укладений 05.07.2010 року між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 22,6 га, що розташована на території Лохвицької міської ради Миргородського району (колишньої Яхниківської сільської ради Лохвицького району) Полтавської області.
Розірвано договір оренди водного об`єкту, що укладений 12.10.2012 року між Лохвицькою районною державною адміністрацією та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 щодо водного об`єкту - ставка загальнодержавного значення площею водного дзеркала 21,26 га, що розташований на території Лохвицької міської ради Миргородського району (колишньої Яхниківської сільської ради Лохвицького району) Полтавської області.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути державі в особі Лохвицької об`єднаної територіальної громади Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області земельну ділянку водного фонду загальною площею 22,6 га, з розташованим на ній водним об`єктом (ставком), загальною площею водного дзеркала 21,26 га згідно Акту приймання-передачі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору в сумі 18 674,10 грн.
Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.01.2023 визнано неповажними вказані скаржником в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2022 року; у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2022 року відмовлено; апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2022 року залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України, оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження і підстави, вказані скаржником в апеляційній скарзі на поновлення пропущеного строку визнані неповажними, а також на підставі ч. 2 ст. 357 ЦПК України, оскільки не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 15 765 грн за відсутні підстав для звільнення від сплати судового збору.

Щодо строку на апеляційне оскарження апеляційним судом було встановлено наступне.
22.02.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення, що оскаржується.
Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України, враховуючи правила обчислення процесуальних строків, передбачених ст. ст. 123-124 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження вказаного рішення підлягає обчисленню з дня складення повного судового рішення.
Складення повного тексту рішення від 22.02.2022 не зазначено.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень повне судове рішення у даній справі надіслано до реєстру 23.02.2022 та оприлюднено 24.02.2022.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції поштовим відправленням АТ «Укрпошта» № 610 від 12.12.2022, тобто подана з пропуском передбаченого ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження рішення.
Скаржником в апеляційній скарзі було порушено питання поновлення строку на апеляційне оскарження у порядку п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України. Зазначено, що копію повного рішення суду він отримав поштою тільки 28.11.2022 у відповідь на його письмову заяву від 17.11.2022 до Лохвицького районного суду Полтавської області про видачу копії рішення.
Апеляційним судом було встановлено, що копія повного рішення суду була надіслана судом першої інстанції у передбачений законом порядок та строк згідно з ч. 3 ст. 272 ЦПК України на адресу відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням, вручення якого адресату 12.03.2022 підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням АТ «Укрпошта» № 641 (а.с. 40, 42 т. 2) про вручення поштового відправлення. Саме з цієї дати необхідно обраховувати 30-денний строк для поновлення строку на апеляційне оскарження за ч. 2 ст. 354 ЦПК України, а не з 28.11.2022, тобто з дати повторного отримання ОСОБА_1 копії рішення суду за його заявою від 17.11.2022 (а.с. 48, 49, 51 т. 2).
Встановивши вказані обставини, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження у порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.
Також, визнаючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, апеляційний суд виходив з того, що інтереси відповідача ОСОБА_1 у справі представляли: адвокат Кузьменко В.О. на підставі ордеру № 196752 (а.с. 125 т. 1) та адвокат Коненко Д.Ю. на підставі ордеру № 1152078 (а.с. 236 т. 1).
22.02.2022 у судовому засіданні за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника, адвоката Кузьменка В.О., судом першої інстанції було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, що підтверджується протоколом судового засідання. (а.с. 33-34 т. 2)
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень повне судове рішення надіслано до реєстру 23.02.2022 та оприлюднено 24.02.2022.
Наявність контракту добровольця територіальної оборони (а.с. 59-60 т. 2) та довідка старости виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області Яхниківського старостинського округу № 89 від 23.06.2022 про перебування ОСОБА_1 у період з 25.02.2022 по 31.02.2022 у складі територіальної оборони (а.с. 62 т. 2) не є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
З урахуванням викладеного, відповідно до ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України апеляційним судом скаржнику надано строк десять днів з моменту отримання копії ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.01.2023 для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 15 765 грн та надати докази такої сплати чи докази, що підтверджують підстави звільнення скаржника від сплати судового збору у передбаченому законом порядку; надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

На виконання вищевказаної ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.01.2023, поштовим відправленням від 03.02.2023, в межах процесуального строку, наданого для усунення недоліків, до Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.
У заяві ОСОБА_1 стверджував, що в судовому засіданні 22.02.2022 йому головуючим суддею не оголошувалось рішення, поштою чи іншими засобами зв`язку особисто він рішення не отримував. Про точний і повний зміст вказаного рішення та термін і порядок його оскарження в апеляційному порядку він не знав і не припускав аж до 28.11.2022, що таке рішення існувало в часі та просторі. Копію рішення ним отримано тільки 28.11.2022 на його відповідну заяву, з якою він звернувся до суду тільки після того, як отримав повістку-виклик слідчого у кримінальному провадженні № 0000463, порушеному 05.10.2020 за фактом невиконання ним цього рішення. (а.с. 46-47 т. 2)
Додатково в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржником подано наступні докази:
1) Довідку Яхниківського старостинського округу № 18 від 31 січня 2023 року про те, що в одному і тому ж населеному пункті «Яхники» з одним із тим же прізвищем « ОСОБА_2 » та з одними і тими ж ініціалами « ОСОБА_3 » є зареєстрованими дві особи - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 » (не 26) та « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 »)
2) Пояснення працівника «Укрпошти» листоноші ОСОБА_5 від 02 лютого 2023 року про те, що, оскільки на конверті з Лохвицького районного суду було вказано лише прізвище та ініціали отримувача відправлення, а саме прізвище « ОСОБА_2 » та ініціали як « ОСОБА_3 », а адреса реєстрації отримувача була вказана невірно - як « АДРЕСА_4 », а не - « АДРЕСА_2 » (місце реєстрації скаржника) то відправлення з Лохвицького районного суду № 641 було вручено листоношою членові родини дружині його брата ОСОБА_6 , яке було відправлено останньому, як виявилось пізніше, за місцем проходження ним служби в ЗСУ (смт. Ярмолинці).
3) Фотокопію з реєстру пошти, відповідно до якої відправлення № 641 з Лохвицького районного суду Полтавської області було вручено членові родини його рідного брата « ОСОБА_6 », а саме його дружині ОСОБА_7 , не « ІНФОРМАЦІЯ_3 », як зазначено в ухвалі Полтавського апеляційного суду, а «10.03…» (без вказівки на рік) та підпис йому не належить, та в якому взагалі відсутнє повне прізвище, ім?я та по-батькові отримувача.
4) Копію довідки Міністерства оборони України в/ч НОМЕР_1 від 27.03.2022 року № 84/620 про те, що «... молодший сержант ОСОБА_4 (рідний брат скаржника) перебуває на військовій службі у військовій частині ( НОМЕР_1 АДРЕСА_4 ) (без вказівки на точне місцезнаходження) з 27 лютого 2022 року...», тобто на час прийняття поштового відправлення № 641 з Лохвицького районного суду дружиною брата Оксаною, він був відсутній.
На підтвердження майнового стану та підстав звільнення від сплати судового збору, скаржником надано довідку за місцем роботи на ТОВ «ІМПЕРІЯ-С» про отриманий дохід за попередній рік.

Дослідивши надані додаткові докази, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.
Так, довідка Яхниківського старостинського округу № 18 від 31 січня 2023 року про те, що рідний брат скаржника, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає з ним в одному селі Яхники та має аналогічні з ним прізвище та ініціали (« ОСОБА_1 ») та довідка Військової частини № 84/620 від 27.03.2022 про перебування брата скаржника з 27 лютого 2022 року на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_4 , не спростовують висновку апеляційного суду, що рекомендованим повідомленням № 641 підтверджується отримання 12.03.2022 відповідачем у справі копії оскаржуваного рішення.
Доводи скаржника про те, що на вказаному поштовому відправлені судом було помилково зазначено його адресу АДРЕСА_4 , а не будинок АДРЕСА_2 , тому воно було вручене листоношою дружині його брата, який взагалі зареєстрований за іншою адресою ( АДРЕСА_3 ), апеляційний суд сприймає критично.
Апеляційним судом установлено, що за адресою АДРЕСА_4 , зазначеною у позові, відповідач ОСОБА_1 неодноразово отримував протягом всього розгляду справи у місцевому суді судову кореспонденцію, зокрема судові повістки, про що в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с. 64, 118 т. 1, а.с. 42 т. 2), і цього факту ОСОБА_1 не заперечував; звукозаписом судового засідання 14.12.2020 підтверджується, що ОСОБА_1 повідомляв суду першої інстанції саме цю адресу, як адресу проживання. Матеріали справи не містять будь-яких заяв ОСОБА_1 , у яких би він повідомляв суд про зміну адреси проживання чи перебування, чи повідомляв суду іншу адресу для листування з ним, хоча, згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Твердження скаржника про те, що рекомендоване поштове відправлення № 641 було вручене листоношою не йому, а дружині його рідного брата, а потім перенаправлено брату за місцем несення служби в смт. Ярмолинці, не ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах. Згідно з положенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), тому такі доводи скаржника не можуть бути покладені судом в основу доказування при вирішенні питання поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Скаржником не надано доказів, що перебуваючи у період з 25.02.2022 по 31.03.2022в складі територіальної оборони Яхниківського старостату Лохвицької міської ради Полтавської області, він знаходився поза межами населеного пункту - села Яхники, зокрема, був відкомандирований за межі цього населеного пункту, а тому не міг отримати рішення суду 12.03.2022 поштовим відправленням № 641.
Надані скаржником додаткові докази (пояснення працівника «Укрпошти» листоноші ОСОБА_5 від 02 лютого 2023 року та фотокопія з реєстру пошти) апеляційний суд сприймає критично, оскільки належним чином не завірені, достовірно неможливо встановити ким вони складені та порядок їх отримання, що ставить під сумнів їх допустимість. Тобто, такі документи не спростовують презумпцію добросовісного виконання працівником пошти свого обов`язку при врученні поштового відправлення № 641 (а.с 42 т. 2), відповідно, відсутні підстави а апеляційного суду не брати до уваги рекомендоване повідомлення про вручення 12.03.2022 ОСОБА_1 поштовим відправленням № 641, яким останньому судом було надіслано копію оскаржуваного рішення.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження у порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 354, ст. 127 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язується лише із встановленням поважності причин його пропуску.
Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.
Оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Апеляційний суд зазначає, що підписання ОСОБА_1 01.04.2022 контракту добровольця територіальної оборони (а.с. 59-60 т. 2), отримання ним 18.04.2022 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного №10/3/248 (а.с. 77 т. 2) та перебування у період з 25.02.2022 по 31.03.2022 в складі територіальної оборони Яхниківського старостату Лохвицької міської ради Полтавської області (а.с. 62 т. 2) не є абсолютною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущено на значний термін.
ОСОБА_1 було достовірно відомо про розгляд справи місцевим судом. Він неодноразово приймав участь у справі, отримував поштову кореспонденцію, його інтереси у справі представляли два адвоката, крім того, він безпосередньо був присутній у судовому засіданні 22.02.2022 разом зі своїм захисником, адвокатом Кузьменком В.О., що підтверджується протоколом судового засідання, у якому суд о 10:53 видалився до нарадчої кімнати та об 11:04 оголосив вступну та резолютивну частину рішення. З протоколу судового засідання 22.02.2022 вбачається, що відповідач та його адвокат були присутні у судовому засіданні, зал судового засідання не покидали до видалення суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті, а відповідно до ч. 2 ст. 272 ЦПК України учасники справи, які були присутні у судовому засіданні, мають право за їхньою заявою негайно отримати копію скороченого судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, заяву про видачу вступної та резолютивної частини рішення відповідач не подавав, як і його представник, хоча таке право передбачене цивільно-процесуальним законом, тобто сторона відповідача диспозитивно скористалась своїм правом.
Повне судове рішення було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24.02.2022, а тому з цього часу було доступно для ознайомлення.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. За частинами першою і другою статті 3 вказаного Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону).
Протягом тривалого часу (майже дев`яти місяців) відповідач ані особисто, ані через своїх двох представників у справі, не цікавився рухом справи та не вчиняв жодних дій для отримання копії рішення та його оскарження.
За цей час, як встановлено апеляційним судом, були видані виконавчі листи у справі на виконання рішення; 02.05.2022 Лохвицьким ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення, а також 05.10.2020 Лохвицьким відділом поліції порушено кримінальне провадження № 0000463 за фактом його невиконання ОСОБА_1 (а.с. 44-47 т. 2)
Скаржником не доведено належними доказами, що попри його перебування у період з 25.02.2022 по 31.03.2022 в складі територіальної оборони Яхниківського старостату Лохвицької міської ради Полтавської області, згідно з наданою ним до апеляційної скарги довідкою (а.с. 62 т. 2), він після 31.03.2022 не мав об`єктивної можливості як особисто, так і через своїх представників у справі поцікавитись станом провадження у справі. Із заявою про видачу копії рішення суду у справі ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду лише 17.11.2022. (а.с. 48 т. 2).
З урахуванням встановлених обставин, доводи скаржника про те, що повний і точний зміст рішення суду та термін і порядок його оскарження в апеляційному порядку він не знав і не припускав аж до 28.11.2022, що таке рішення існує у часі та просторі, - суперечать принципу добросовісної поведінки учасника судового процесу.
Апеляційний суд зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти, серед іншого, користування правами за призначенням.
Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На цьому неодноразово наголошував Європейський Суд у своїх рішеннях, зокрема у рішенні «Трух проти України» (заява № 50966/99 від 04 березня 2003 року).
Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Процесуальні права сторона у справі може реалізовувати як особисто, так і через представника. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).
Присутність сторони відповідача у судовому засіданні, у якому було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, достовірно свідчить про обізнаність сторони відповідача про ухвалене рішення та можливість отримати, як скорочене судове рішення, так і повне у розумні строки, скориставшись своїми процесуальними правами. На аналогічні обставини звертав увагу Верховний Суд у постанові від 27.08.2021 у справі № 459/3025/19.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 3 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99).
У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.
Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі № 760/5369/19.
У даному випадку, скаржник надав довідку про своє перебування в складі територіальної оборони у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, однак інших належних, допустимих і достатніх доказів, які б свідчили про існування для нього після 31.03.2022 по грудень 2022, у якому апеляційна скарга була фактично подана, дійсних істотних перешкод і труднощів, зумовлених воєнним станом, для вчинення дій щодо оскарження рішення у справі, - скаржником не надано.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
З урахуванням наведених вище висновків, враховуючи, що нові наведені скаржником у клопотанні від 10.02.2023 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, тому оцінка додаткового доказу (довідки про доходи) на предмет наявності підстав звільнення скаржника від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:
Визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2021 року, наведені скаржником у клопотанні про усунення недоліків від 10.02.2023.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2022 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Г.Л. Карпушин

С.А. Гальонкін