Справа № 162/54/22
Провадження № 2/162/2/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 лютого 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Комзюк Н.Н.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Любешівська селищна рада про визначення місця проживання неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Любешівського районного суду Волинської області перебуває вказана цивільна справа.

До позовної заяви було додано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у справі.

У судовому засіданні позивач та її представник вказане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач його представник та представник третьої особи, кожен зокрема, у задоволенні клопотання просили відмовити.

Дослідивши вказане клопотання та матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач по справі мають спільних дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на час подання позову проживають з батьком (відповідачем по справі) ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

За правилами ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-Х11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 9 цієї Конвенції зазначено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків.

Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю, вказане міститься у статті 12 Конвенції. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно статтею 171 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. ЄСПЛ зауважив, що у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благонадійним.

Як роз`яснено у п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Прихильність дитини до кожного з батьків може бути визначена у висновку органу опіки та піклування щодо рекомендованого місця проживання дитини.

Судом встановлено, що Комісією з питань захисту прав дітей 26.08.2021 року розглянуто питання визначення місця проживання дітей за участі позивача, відповідача та неповнолітніх дітей, за результатами якого відповідно затверджено висновок сектору «Служба у справах дітей» Любешівської селищної ради №15/12-10/2-21 від 25.08.2021 року про визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_3 . При винесенні вказаного висновку було враховано, між іншим, і думку психолога КП «Інклюзивно-ресурсного центру» Любешівської селищної ради Волинської області, яка відповідно проводила з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 індивідуальні бесіди із застосуванням методик виявлення особливостей внутрішньосімейних стосунків (інтерпретації вказаних методик долучені до матеріалів справи).

Отже, в ході судового розгляду справи встановлено наявність письмових доказів, які у своїй сукупності із поясненнями свідків та самих дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які однозначно висловили свої позиції, мотиви та підстави, на яких базуються їхні бажання, дають можливість отримати відповіді на питання, які потребують вирішення під час розгляду справи про визначення місця проживання дітей.

При цьому обставин, з`ясування яких потребувало б обов`язкового призначення експертизи судом не встановлено.

Разом з тим, беручи до уваги перебування держави у воєнному стані, враховуючи територіальну віддаленість експертної установи від місця проживання дітей, що може наражати дітей на небезпеку та призвести до їх надлишкового психоемоційного навантаження, що в розрізі Конвенції про права дитини може призвести до порушення інтересів дітей.

Посилання представника позивача на вчинення психологічного тиску зі сторони батька щодо дітей є неспроможними, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та не обґрунтовані жодними належними доказами.

Будь-яких інших підстав для призначення та проведення судово-психологічної експертизи у даній справі у клопотанні не зазначено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст.103, 104, 107, 197, 252-253, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення судово-психологічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.02.2023 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ