Справа № 199/7080/22
(2/199/458/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання припиненим права власності на майно та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання припиненим права власності на майно та визнання права власності на майно.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №3-896 від 02 серпня 1991 р., від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , перейшло право власності на 3/5 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент вчинення правочину це домоволодіння в цілому складалось з житлових будинків літ.А-1 та літ.Д-1 з господарськими будівлями та

АДРЕСА_2 частини домоволодіння належали ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 05 червня 1991 р. за реєстром за №3-457 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро 06 червня 1991 р. за № 210-121.

Відповідно до розпорядження міського голови за № 897-р від 26 листопада 2015 р. «Про перейменування топонімів м.Дніпропетровська» колишня назва « ІНФОРМАЦІЯ_1 » змінена на нову «вул.Олени Пчілки»

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 лютого 2021 р. за індексним номером 243223145, станом на 01 лютого 2021 р. домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з: А-1 - житловий будинок, загальна площа 60.1 кв.м., житлова площа 25.4 кв.м.; Д-1 - житловий будинок, загальна площа 35.5 кв.м., житлова площа 26.2 кв.м.; Б - літня кухня (використовується під жиле); В,Е,М - сараї; Ж - погріб з шийкою; 3,Л,К -- уборна, душ; И - гараж; №1-6,1 - споруди.

Також за наявними у цьому витязі відомостями, ОСОБА_1 належить 3/5 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння.

Відповідно до наданої відділом у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області інформаційної довідки від 30 липня 2021 р. № 29-4-0.38- 904/107-21, надати достовірну інформацію з державного реєстру земель про реєстрацію прав на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 до 04,07.2008 р. - немає можливості, а за період з 04.08.2008 р. по 01.01.2013 р. інформація про реєстрацію прав на вищезазначену земельну ділянку - відсутня.

Протягом 1991 - 2022 р.р. у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_1 знаходиться житловий будинок літ.Д-1 у складі домоволодіння АДРЕСА_1 .

Станом на 05 лютого 1961 р. на земельній ділянці АДРЕСА_3 було розміщене домоволодіння у складі житлових будинків літ.А-1 та літ.Д-1 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходились у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих від 10 серпня 1966 р. № 802/9 «Про встановлення права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » на підставі складеного бюро технічної інвентаризації акту від 12.11.1957 р. встановлено, що:

- домоволодіння по АДРЕСА_3 складається з побудованого ОСОБА_5 житлового будинку А-1 (складає 2/5 частки домоволодіння) та побудованого ОСОБА_6 житлового будинку Д-1 (складає 3/5 частки домоволодіння);

правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні.

Виходячи з викладеного, виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих ухвалив:

визнати право власності: за гр. ОСОБА_5 - на 2/5 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , за гр. ОСОБА_7 - на 3/5 частки цього домоволодіння;

затвердити акт приймання індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих від 14 вересня 1966р. №889/3 «Про затвердження акту приймання індивідуального жилого будинку» затверджений акт приймання індивідуального жилого будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .

Станом на 31 грудня 2012 р. в інвентаризаційній справі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості, що: 1) позивачці ОСОБА_1 , належать 3/5 частини у праві власності на це домоволодіння; 2) реєстрація права власності на 2/5 частки у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна за вищезазначеною адресою не проводилась.

Позивач зазначає, що їй як правонаступниці ОСОБА_6 належить 3/5 частки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ.Д-1.

Натомість, набуті ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих від 10 серпня 1966 р. № 802/9 2/5 частки у праві власності на вищезазначене домоволодіння, що складаються з житлового будинку літ.А-1. за жодною особою не зареєстровано.

Протягом 1991-1993р.р. житловим будинком літ.А-1 з господарськими будівлями у складі домоволодіння АДРЕСА_1 користувався син ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4 .

Від ОСОБА_8 позивач дізналась, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а він є її єдиним спадкоємцем за законом згідно відкритої Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою спадкової справи 515/80.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, а житловим будинком літ.А-1 з господарськими будівлями у складі домоволодіння АДРЕСА_1 деякий час користувався його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який постійно проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Внаслідок великої пожежі у 2004 р. житловий будинок літ.А-1 та всі господарські будівлі у складі домоволодіння АДРЕСА_1 виявились непридатними для подальшої експлуатації.

У зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 надала згоду ОСОБА_3 знести постраждалі від пожежі об`єкти та реалізувати їх як будівельні матеріали в якості компенсації понесених ним витрат на знесення, що було виконано ним приблизно до кінця 2004 р.

Таким чином, з 2005 р. домоволодіння АДРЕСА_1 складається з одного об`єкту нерухомого майна - житлового будинку літ.Д-1 з господарськими спорудами.

На даний час житловий будинок літ.Д-1 загальною площею 35.5 кв.м. та житловою площею 26.2 кв.м. з господарськими спорудами № 1-4,1 за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 290 722 грн. знаходиться у фактичному одноосібному користуванні позивача, у зв`язку з чим просить суд визнати припиненим право власності на об`єкти нерухомого майна у складі домоволодіння АДРЕСА_1 : житловий будинок літ.А-1 загальною площею 60.1 кв.м. та житловою площею 25.4 кв.м.; літню кухню літ.Б (використовується під жиле); сараї літ.В,Е,М; погріб з шийкою літ.Ж;- уборну, душ літ. З,Л,К; гараж літ.И; споруди №5,6; визнати припиненим право спільної часткової власності на житловий будинок літ.Д-1 загальною площею 35.5 кв.м. та житловою площею 26.2 кв.м. зі спорудами №1-4 (огорожа, ворота, колонка, цоколь), І (мостіння) по АДРЕСА_1 ; визнати право власності на житловий будинок літ.Д-1 загальною площею 35.5 кв.м. та житловою площею 26.2 кв.м. зі спорудами №1-4 (огорожа, ворота, колонка, цоколь), І (мостіння) за адресою: АДРЕСА_1 , АНД район - за ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального провадження.

22 грудня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , допитавши свідка ОСОБА_9 суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №3-896 від 02 серпня 1991 р., від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , перейшло право власності на 3/5 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент вчинення правочину це домоволодіння в цілому складалось з житлових будинків літ.А-1 та літ.Д-1 з господарськими будівлями та спорудами.

Відчужені 3/5 частини домоволодіння належали ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 05 червня 1991 р. за реєстром за №3-457 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро 06 червня 1991 р. за № 210-121.

Викладені обставини підтверджуються:

довідкою виданою на ім`я ОСОБА_1 державною податковою адміністрацією в АНД районі про присвоєння ідентифікаційного номеру від 24.06.1998 р.;

виданим на ім`я ОСОБА_1 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.03.2002 р. внутрішнім паспортом громадянина України зразку 1993 р. серії НОМЕР_1 ;

виданим державним нотаріусом Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Ю.С. Костомаровою за реєстровим № 2 - 165 від 02 грудня 2020 року дублікатом договору купівлі-продажу від 02 серпня 1991 р.

Відповідно до розпорядження міського голови за № 897-р від 26 листопада 2015 р. «Про перейменування топонімів м.Дніпропетровська» колишня назва « ІНФОРМАЦІЯ_1 » змінена на на нову «вул.Олени Пчілки».

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 лютого 2021 р. за індексним номером 243223145, станом на 01 лютого 2021 р. домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з: А-1 - житловий будинок, загальна площа 60.1 кв.м., житлова площа 25.4 кв.м.; Д-1 - житловий будинок, загальна площа 35.5 кв.м., житлова площа 26.2 кв.м.; Б - літня кухня (використовується під жиле); В,Е,М - сараї; Ж - погріб з шийкою; 3,Л,К -- уборна, душ; И - гараж; №1-6,1 споруди.

Станом на 05 лютого 1961 р. на земельній ділянці АДРЕСА_3 було розміщене домоволодіння у складі житлових будинків літ.А-1 та літ.Д-1 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходились у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією схематичного плану земельної ділянки та копіями планів житлових будинків літ.А-1 та літ.Д-1.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих від 10 серпня 1966 р. № 802/9 «Про встановлення права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » на підставі складеного бюро технічної інвентаризації акту від 12.11.1957 р. встановлено, що:

- домоволодіння по АДРЕСА_3 складається з побудованого ОСОБА_5 житлового будинку А-1 (складає 2/5 частки домоволодіння) та побудованого ОСОБА_6 житлового будинку Д-1 (складає 3/5 частки домоволодіння);

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих від 10 серпня 1966 року ухвалено визнати право власності: за гр. ОСОБА_5 - на 2/5 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , за гр. ОСОБА_7 - на 3/5 частки цього домоволодіння; затвердити акт приймання індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих від 14 вересня 1966р. №889/3 «Про затвердження акту приймання індивідуального жилого будинку» затверджений акт приймання індивідуального жилого будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .

Станом на 31 грудня 2012 р. в інвентаризаційній справі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості, що: 1) позивачці ОСОБА_1 , належать 3/5 частини у праві власності на це домоволодіння; 2) реєстрація права власності на 2/5 частки у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна за вищезазначеною адресою не проводилась.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , єдиним спадкоємцем після її смерті був син ОСОБА_8 , який прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 помер. Відомостей про прийняття спадщини після смерті останнього суду не надано.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Відповідно до статті 70 Закону України «Про міжнародне приватне право» з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України (стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з вимогами частин першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В силу вимог частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Отже позивачем не надано належних та допустимих доказів, того що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_8 , та має будь які майнові права на 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Крім того суд звертає увагу на те, що відповідно до спадкової справи №515/80 відкритої після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 прийняв спадщину на домоволодіння АДРЕСА_3 .

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є не належним відповідачем по справі.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинний з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Позивач у позовній заяві зазначає, що внаслідок великої пожежі у 2004 р. житловий будинок літ А-1 та всі господарські будівлі у складі домоволодіння АДРЕСА_1 виявились непридатними для подальшої експлуатації.

Статтею 346ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника.

Позивач як на підставу для задоволення вимог, посилається на положення пункту 4 частини 1 статті 346 ЦК України та статтю 349 ЦК України, відповідно до яких право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесенняза заявою власника змін до державного реєстру.

Аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК України, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Верховний Суд у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 708/254/18 (провадження № 61-46123св18) зазначив, що «суд апеляційної інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту знищення спірного об`єкту нерухомості, а також звернення співвласників із заявою щодо припинення права власності через знищення нерухомого майна».

Аналогічні підстави зазначені Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 565/241/16-ц (провадження № 61-8564св19).

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту знищення спірного об`єкту нерухомості, а також звернення із заявою щодо припинення права власності через знищення нерухомого майна, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання припиненим права власності на майно та визнання права власності на майно відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.03.2023 року.

Суддя О.О. Богун

06.03.2023