Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2822/22
Провадження №: 2-др/332/7/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2023 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Погрібної О.М., секретаря судового засідання Мациинської О.Є, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом адвоката Працевитого Геннадія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна про розірвання спадкового договору,
16 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду з заявою, в якій просить: ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 332/2822/22 за позовом адвоката Працевитого Геннадія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна про розірвання спадкового договору, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 судових витрат на правову допомогу в розмірі 45 568, 60 гривень та судових витрат з оплати судового збору у розмірі 1984,80 гривень.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.02.2023 рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі №332/2822/22 було в повному обсязі задоволено позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна про розірвання спадкового договору.
У позовній заяві, поданій до Заводського районного суду м. Запоріжжя, вимоги за якою задоволено судом, позивачем зазначалося, що між ним та адвокатським бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 28.07.2022 р. на виконання якого було підписано акти та рахунки за фактом надання відповідної правової допомоги адвокатом.
Пунктом 3.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги визначено, що розмір гонорару визначається та сплачується за погодженням сторін та викладається в додатку (додатковому договорі) до цього Договору.
Відповідно до п.1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 28.07.2022р., було доручено вчинити в інтересах клієнта (позивача) дії щодо представництва та захисту інтересів клієнта (позивача) щодо розірвання Спадкового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Нарохою О.В. 29.07.2016р. за №1528, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Скасування обтяження вказаної квартири накладеного при укладенні Спадкового договору від 29.07.2016р. №1528.
Пунктом 2 вказаного додаткового договору визначено орієнтовну вартість послуг: написання позовної заяви - 7000 грн., участь в судовому засіданні - 1500 грн., ознайомлення з матеріалами справи у суді, іншому органі влади - 1000 грн., написання та направлення 1 (одного) адвокатського запиту - 1000 грн., написання відповіді на відзив - 3000 грн., написання клопотання, інших процесуальних документів по суті справи - 1000 грн.
Пунктом 3.1. додаткового договору зазначено, що гонорар адвоката за ведення справи у суді становить еквівалент 1000 доларів США.
Згідно пункту 3.2 додаткового договору, в тому випадку, якщо рішення суду буде ухвалене не на користь клієнта, клієнт звільняється від обов`язку оплати гонорару згідно п. 3.1 цього договору на користь адвоката.
Пунктом 4.1. додаткового договору визначено, що оплата послуг адвоката може бути сплачена готівкою або шляхом здійснення безготівкового платежу на рахунок адвокатського бюро. Оплата може бути здійснена як до вчинення відповідної дії (послуги), так і після її вчинення, але не пізніше 10 днів з дня набрання законної сили рішення суду по справі.
Згідно з пунктом 4.2 вказаного додаткового договору акт наданих послуг на оплату гонорару адвоката за ведення справи у суді (якщо гонорар передбачений договором) підписується між сторонами в день укладення цього договору про надання правової допомоги, а фактична сплата гонорару за ведення справи у суді сплачується протягом 30 днів з моменту отримання клієнтом рішення суду.
Представник позивача стверджує, що всього позивачу було надано наступну правову допомогу в наступному розмірі: написання позовної заяви - 7000,00 грн; написання та направлення 1 (одного) адвокатського запиту 1000,00 грн; участь в судовому засіданні (1 година) 1000,00 грн; гонорар адвоката за ведення справи в суді - еквівалент 1000 доларів США, що на дату винесення рішення (09.02.2023 р.) згідно офіційного курсу НБУ становить 36 568,60 грн. (1 долар = 36, 5686 грн.) Всього до сплати: 45 568,60 гривень.
Додаткового позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1984,80 грн.
Доказами оплати позивачем витрат на правову допомогу є: акт №1458 від 18.10.2022 р. за написання позовної заяви; акт №26 про надані послуги - за участь адвоката у судовому засіданні (1 година); акт №25 від 28.07.2022 р. - за написання адвокатського запиту;
Крім того, між позивачем та Адвокатським бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого складено акт №1-Г від 28.07.2022 р. - на оплату гонорару адвоката.
При цьому Рахунок акт№1458 від 18.10.2022 р подавався суду у якості додатків до позовної заяви та наявні в матеріалах справи.
Посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на користь позивача, вважає необхідним звернутися до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. у судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Димитрашко Д.В. до канцелярії суду надано заяву, в якій той просив судове засідання провести за відсутністю позивача та його представника.
Третя особа, яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилась.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року позовні вимоги адвоката Працевитого Геннадія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна про розірвання спадкового договору задоволено повністю.
Розірвано спадковий договір, укладений 29 липня 2016 року між ОСОБА_1 , як відчужувачем, з однієї сторони та ОСОБА_2 , як набувачем, з другою сторони, посвідчений 29.07.2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою Ольгою Василівною та зареєстрований в реєстрі за номером 1528.
Скасовано (знято) заборону відчуження майна, що є предметом спадкового договору від 29 липня 2016 року, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою Ольгою Василівною, що зареєстрована в реєстрі за номером 1528.
Також зазначеним судовим рішенням вирішено розподіл судових витрат у справі в частині розподілу судового збору відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», якими передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог в повному обсязі та прийняття визнання відповідачем позову судом, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 994,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 40 коп).
Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 07.11.2022 за квитанцією ID 4881-4931-8124-5360 в розмірі 994,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 40 коп).
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень частин 1 6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1, частин 3, 5 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Відповідно до пунктів 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень статей 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини 3 статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Також відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 № 904/4507/18 (12-171гс19)).
Аналіз викладеного вище вказує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно з Договором про надання правової (правничої) допомоги від 28.07.2022р. встановлено, що між адвокатським бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу та представляти права та інтереси Клієнта в усіх судових установах України, в органах поліції, органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах та організаціях, тощо. Адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу. Пунктом 3.1 Договору про наданняправової (правничої) допомоги визначено, що розмір гонорару визначається та сплачується за погодженням сторін та викладається в додатку (додатковому договорі) до цього Договору.
Відповідно до п.1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 28.07.2022р., було доручено вчинити в інтересах клієнта (позивача) дії щодо представництва та захисту інтересів клієнта (позивача) щодо розірвання Спадкового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Нарохою О.В. 29.07.2016р. за №1528, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Скасування обтяження вказаної квартири накладеного при укладенні Спадкового договору від 29.07.2016р. №1528.
Пунктом 2 вказаного додаткового договору визначено орієнтовну вартість послуг: написання позовної заяви - 7000 грн., участь в судовому засіданні - 1500 грн., ознайомлення з матеріалами справи у суді, іншому органі влади - 1000 грн., написання та направлення 1 (одного) адвокатського запиту - 1000 грн., написання відповіді на відзив - 3000 грн., написання клопотання, інших процесуальних документів пор суті справи - 1000 грн.
Пунктом 3.1. додаткового договору зазначено, що гонорар адвоката за ведення справи у суді становить еквівалент 1000 доларів США.
Згідно з пунктом 3.2 додаткового договору, в тому випадку, якщо рішення суду буде ухвалене не на користь клієнта, клієнт звільняється від обов`язку оплати гонорару згідно п. 3.1 цього договору на користь адвоката.
Пунктом 4.1. додаткового договору визначено, що оплата послуг адвоката може бути сплачена готівкою або шляхом здійснення безготівкового платежу на рахунок адвокатського бюро. Оплата може бути здійснена як до вчинення відповідної дії (послуги), так і після її вчинення, але не пізніше 10 днів з дня набрання законної сили рішення суду по справі.
Згідно з пунктом 4.2 вказаного додаткового договору акт наданих послуг на оплату гонорару адвоката за ведення справи у суді (якщо гонорар передбачений договором) підписується між сторонами в день укладення цього договору про надання правової допомоги, а фактична сплата гонорару за ведення справи у суді сплачується протягом 30 днів з моменту отримання клієнтом рішення суду.
Як вбачається з рахунку на оплату №1458 від 18.10.2022р. «за адвокатські послуги», 18.10.2022 ОСОБА_1 ОСОБА_4 за послугу «позовна заява» сплачено 7000,00 грн.
Як вбачається з рахунку на оплату №25 від 28.07.2022р. «адвокатський запит», ОСОБА_1 ОСОБА_4 за послугу «адвокатський запит» сплачено 1000,00 грн.
З рахунку на оплату за №26 без дати «за участь адвоката в судовому засіданні», ОСОБА_1 ОСОБА_4 за послугу «за участь адвоката в судовому засіданні» сплачено 1000,00 грн.
Також в матеріалах справи (а.с. 93) міститься копія відповіді відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, з якої вбачається, що ОСОБА_5 надана відповідь на запит про результати розгляду звернень ОСОБА_1 до ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області протягом липня-серпня місяців 2021 року.
Сам запит ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутній.
Відповідачкою ОСОБА_2 суду надані копії документів, з яких вбачається, що вона є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
В обох вищевказаних свідоцтвах про народження батько дітей записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України.
Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа № 815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа № 826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа № 922/1163/18).
З урахуванням положень частини 4 статті 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду.
Представник позивача посилається на участь адвоката в судовому засіданні в ході розгляду справи.
В той же час, у справі 09.02.2023 відбулося єдине судове засідання (підготовче), за результатами якого, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якими передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, судом ухвалено рішення про задоволення позову.
При цьому, в підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представники адвокат Працевитий Г.О. та ОСОБА_8 не з`явились; про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивачки адвоката Димитрашко Д.В. до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його та позивачки участі, позов підтримують повністю.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Відповідачкою було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
На переконання суду, розмір витрат на правову допомогу, зазначений позивачем не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Таким чином, позивачем не дотримано вимог частини 4 статті 137 ЦПК України, з огляду на що суд застосовує наслідки, визначені частиною 5 цієї статті, що передбачає можливість зменшити за клопотанням іншої сторони розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Між тим, з огляду на характер виконаних адвокатом робіт і обсяг наданих послуг, характер спору, складність справи, суд вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на правову допомогу не відповідає також критеріям розумності та реальності витрат на правничу допомогу.
Судом враховано, що за умов незгоди відповідачки із позовними вимогами, наявності у неї заперечень щодо цього, які б змушували представника позивача вживати додаткових процесуальних дій, пов`язаних з обґрунтуванням правової позиції позивачки у справі та спрямованих на позитивне вирішення спору, в свою чергу, могло б бути підставою для відшкодування такого виду винагороди адвоката, як «гонорару успіху» у повному обсязі.
В той же час, з огляду на вищенаведене, з урахуванням конкретних обставин справи, позиції відповідачки по суті спору, характеру і обсягу вчинених адвокатом процесуальних дій у справі, стягнення з відповідачки гонорару успіху у заявленому представником позивачки розмірі суперечило б змісту поняття і правовій природі «гонорару успіху».
Щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та судових витрат з оплати судового збору у розмірі 1984,80 гривень, то враховуючи, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2023 по справі №332/2822/22 зазначене питання було вирішено, то в задоволені цієї вимоги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.3-13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом адвоката Працевитого Геннадія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна про розірвання спадкового договору, - задовольнити частково.
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 24.02.2023.
Сторони та інші учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_3 .
Представник позивачки: адвокат Працевитий Геннадій Олександрович, м.Запоріжжя, вул.Лермонтова, 4, оф.18.
Представник позивачки: адвокат Димитрашко Денис Володимирович, м.Запоріжжя, вул.Лермонтова, 4, оф.18.
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , рнкопп НОМЕР_4 .
Суддя: О.М.Погрібна