ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

01 березня 2023 року

м. Харків

справа № 632/1031/22

провадження № 22-ц/818/338/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В. Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського районного суду Харківської області від 07 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою та зареєстрований 28 серпня 2018 року Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №119).

Обгрнутовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що сімейне життя між подружжям не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Між подружжям постійно виникають сварки, що робить спільне життя нестерпним. Фактично сімейні відносини припинені у серпні 2021 року, на даний час сторони мешкають окремо і ведуть окреме господарство.

Рішенням Первомайського районного суду Харківської області від 07 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 серпня 2018 року та зареєстрований у Первомайському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №119). Після розірвання шлюбу відповідачці повернуто дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не взяв до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин сімейного життя, а саме призив на військову службу відповідача. Зазначає, що на теперішній час дитина залишилася без батька. Крім того, просить залишити їй прізвище « ОСОБА_2 » як пам`ять про мужність і героїзм її чоловіка.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем та визнані відповідачкою підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам сторін.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.08.2018 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачкою по справі, який був зареєстрований у Первомайському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №119), що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 31.05.2022 року (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 31.05.2022 року (актовий запис №33 від 17.02.2018 року)(а.с.9).

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Матеріали справи свідчать про те, що у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 у своїй заяві, наданій суду першої інстанції, просила розглядати справу про розірвання шлюбу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, та просила суд залишити їй прізвище - « ОСОБА_2 ».

Ці обставини відповідач підтвердила в апеляційній скарзі.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подружні стосунки не склалися, шлюбно-сімейні відносини припинені, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, суд першої інстанції, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаться на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин сімейного життя, а саме призив на військову службу відповідача та те, що дитина залишилася без батька.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення на зниклого безвісті від 19.11.2022 року ОСОБА_1 під час ведення бойових дій безвісті зник 18.11.2022 року поблизу н.п. Бахмут Донецької області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки проти позовних вимог відповідач не заперечувала, обґрунтованих мотивів, які б свідчили про збереження шлюбних відносин та неправильність висновків суду щодо наявності підстав для розірвання шлюбу - не навела.

Той факт, що ставлення ОСОБА_2 до розірвання шлюбу змінилося після того як ОСОБА_1 зник безвісті - не спростовує висновків суду.

Підстав для відмови у позові колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Первомайського районного суду Харківської області від 07 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 02.03.2023 року.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова