БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/348/23, cправа № 361/1470/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» січня 2023 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Степанюк А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 974 638 грн. 00 коп. (еквівалент 35 000 доларів США 00 центів за офіційним курсом НБУ, який станом на 22 лютого 2021 року становить 27,8468 грн.), а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 10 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про завдаток з метою укладення у майбутньому між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0149 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:063:0170, з усіма будівлями, що на ній знаходяться, яка належить на праві приватної власності завдаткодержателю.

Відповідно до пункту 1 договору сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладення договору купівлі-продажу, встановлюється передоплата у розмірі 52 000 доларів США, що за курсом обміну НБУ на день укладення цього договору становить 1 337 440 грн.

00 коп., яка має статус завдатку.

Згідно з пунктом 2 вказаного договору сторони погодили, що сума передоплати, яка зазначена у пункті 1 буде сплачуватися завдаткодавцем, тобто позивачем частинами у готівковій формі відповідно до наступного графіку: перший платіж 27 000 доларів США до 16 серпня 2017 року включно, другий платіж 8 000 доларів США до 12 вересня 2017 року включно, третій платіж 7 000 доларів США до 25 жовтня 2017 року включно, четвертий платіж 10 000 доларів США до 01 листопада 2017 року. Факт отримання коштів завдаткодержателем підтверджується підписами сторін із зазначенням дати отримання у Реєстрі здійснення оплат, що є Додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною.

Згідно з вказаним Додатком № 1 позивачем на рахунок відповідача було сплачено

15 серпня 2017 року 27 000 доларів США 00 центів та 11 вересня 2017 року 8 000 доларів США 00 центів.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 договору договір купівлі-продажу повинен бути укладений між сторонами протягом 30 днів, починаючи з 02 листопада 2017 року і може бути укладений з боку завдаткодавця лише за умови належного виконання ним своїх зобов`язань по здійсненню оплат відповідно до графіку, передбаченого пунктом 2 цього договору. Основний договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами укладений не був. З підстав стягнення сплаченого завдатку позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

16 листопада 2021 року за клопотанням відповідача оголошено перерву для вручення копії позовної заяви з додатками. У подальшому після оголошеної перерви відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, правом подати відзив не скористався. Участь учасника справи у судовому засіданні не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом. З огляду на викладене, суд розглядає дану справу на підставі наявних у ній даних.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про завдаток.

Відповідно до преамбули вказаний договір підписаний з метою укладення у майбутньому між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0149 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:063:0170, з усіма будівлями, що на ній знаходяться, яка належить на праві приватної власності завдаткодержателю.

Пунктом 1 договору передбачено, що сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладення договору купівлі-продажу, встановлюється передоплата у розмірі 52 000 доларів США, що за курсом обміну НБУ на день укладення цього договору становить 1 337 440 грн.

00 коп., яка має статус завдатку.

Згідно з пунктом 2 вказаного договору сторони погодили, що сума передоплати, яка зазначена у пункті 1 буде сплачуватися завдаткодавцем, тобто позивачем частинами у готівковій формі відповідно до наступного графіку: перший платіж 27 000 доларів США до 16 серпня 2017 року включно, другий платіж 8 000 доларів США до 12 вересня 2017 року включно, третій платіж 7 000 доларів США до 25 жовтня 2017 року включно, четвертий платіж 10 000 доларів США до 01 листопада 2017 року. Факт отримання коштів завдаткодержателем підтверджується підписами сторін із зазначенням дати отримання у Реєстрі здійснення оплат, що є Додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною.

Відповідно до реєстру здійснених оплат, що є Додатком № 1 до Договору про завдаток від 10 серпня 2017 року, позивачем 15 серпня 2017 року сплачено відповідачу грошові кошти у розмірі 27 000 доларів США, 11 вересня 2017 року сплачено грошові кошти у розмірі

8 000 доларів США. Факт отримання грошових коштів підтверджується підписом завдаткодержателя. Всього позивачем на рахунок відповідача сплачено грошові кошти у розмірі 35 000 доларів США 00 центів. Грошові кошти внесені в доларах США.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 договору договір купівлі-продажу повинен бути укладений між сторонами протягом 30 днів, починаючи з 02 листопада 2017 року і може бути укладений з боку завдаткодавця лише за умови належного виконання ним своїх зобов`язань по здійсненню оплат відповідно до графіку, передбаченого пунктом 2 цього договору.

При розгляді даної справи по суті встановлено, що основний договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0149 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:063:0170, з усіма будівлями, що на ній знаходяться не укладався.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною першою статті 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до частини другої статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Основними ознаками завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, який він одночасно і забезпечує, а також він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Однак, договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати передані кошти завдатком. Кошти були сплачені в рамках попереднього договору, яким передбачено лише зобов`язання сторін укласти Договір купівлі-продажу земельної ділянки, а не зобов`язання, характерні для самого договору купівлі-продажу.

В такому випадку, такі кошти не може вважатись завдатком, оскільки він не є доказом укладення основного договору, він не забезпечує його виконання і не є способом платежу по основному зобов`язанню. Тому, відповідно до частини другої статті 570 ЦК України, такий платіж є авансом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень частини четвертої статті 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Крім того, слід зазначити, що аналогічний правовий висновок викладено і у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року в справі №6-176цс12. Зокрема, Судова палата в цивільних справах Верховного Суду України зазначає, що згідно із частиною другою статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Законом не передбачено випадків, в яких аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, і аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства.

В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2012 року, від 14 березня 2012 року, від 27 липня 2011 року у справах про стягнення авансових платежів, сплачених за попередніми договорами і розірвання таких договорів суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що в разі неукладення сторонами основних договорів у строк, визначений попередніми договорами, передані позивачами в рахунок оплати за основними договорами грошові кошти є відповідно до статті 570 ЦК України не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили.

Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що основний договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами не укладався, отже, грошові кошти отримані відповідачем у розмірі 35 000 доларів США 00 центів підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у гривневому еквіваленті станом на день постановлення судового рішення.

Станом на 18 січня 2023 року сплачена сума 35 0000 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 1 290 450 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 9 746 грн.

40 коп.

Крім того, з відповідача на користь держави слід сплатити недоплачену суму судового збору у розмірі 1 603 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у розмірі 1 290 450 (один мільйон двісті дев`яносто тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., що в еквіваленті станом на 18 січня 2023 року становить 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів Сполучених Штатів Америки, за договором про завдаток від 10 серпня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір: у розмірі 9 746 (дев`ять тисяч сімсот сорок шість) грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - у розмірі 1 603 (одна тисяча шістсот три) грн.

60 коп. на користь держави.

Сторони справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин