Справа №552/5164/22
Провадження № 2/552/220/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 року м.Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Саркісян О.А.,

при секретарі Величко Д.В.

з участю представника позивачки- ОСОБА_1 ,

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В позові посилалась на те, що 05.11.2014 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ, про що, складено відповідний актовий запис № 1865. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_4 , свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області. В 2020 році вони з відповідачем розірвали шлюб, відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави № 552/2332/20 від 16.10.2020 року. Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м. Полтави № 552/4699/19 від 04.10.2019 року на її користь на утримання доньки стягнуті аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 2500,00 грн. Батько дитини сплачує аліменти на утримання доньки добровільно, але не регулярно. Крім того, дитина перебуває на обліку по зору, консультативний висновок спеціаліста від 19.08.2021 року надаю. Кожні шість місяців дитина повинна проходити обстеження у ортопеда.

Також позивачка зазначила в позові, що відповідач ОСОБА_2 з 2021 року є бенефіціарним власником ТОВ «АГРОКРАІНА 2021» (), та одночасно директором вказаного фермерського господарства, також отримує прибутки від підприємницької діяльності, як ФОП. Згідно довідки Головного Управління ДПС у Полтавській області від 27.06.2022 року ОСОБА_2 отримує заробітну плату як директор ТОВ «АГРОКРАЇНА 2021» в розмірі 6500,00 грн., також отримує кошти з оренди землі 73 305,56 грн. на рік. Крім того, відповідач має у власності дві квартири у м. Полтаві, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , та 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 ( арк. Довідки 60-63), також починаючи з 2021 року відповідачем було придбано близько 20 земельних ділянок сільськогосподарського призначення (по 2 ГА кожна), згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав. Вказані земельні ділянки Відповідач здає в оренду ТОВ «АГРОКРАІНА 2021» (). Також відповідач має рахунки АТ «МЕГАБАНК», КБ «Приватбанк», часто подорожує за кордон. Також, відповідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області Територіальний Сервісний центр МВС № 5341 № 31/16-14-12аз від 20.04.2022 року , за ОСОБА_2 , зареєстровано так транспортні засоби: Автомобіль JEEP RENEGADE, рік випуску 2015, дата реєстрації 10.03.2021 р.; Автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2000 , дата реєстрації 11.09.2021 року. (копію листа надаю). Згідно довідки Держприкордонслужби України від 08.06.2022 року ОСОБА_2 в січні 2022 року літав на Мальдіви на 10 днів, при цьому , що вартість такої подорожі коштує від 70 000,00 грн. і вище, залежно від готелю.

Так як матеріальний стан відповідача поліпшився , а витрати на дитину здорожали, тому вона вимушена звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, який був раніше визначений в розмірі 2500 грн. щомісячно до розміру 10 500 грн. щомісячно.

Також позивачка подала заяву про розподіл витрат, які вона понесла при розгляді справи , а саме просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує, що аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно не забезпечують в повній мірі матеріальні потреби дитини та згоден виплачувати аліменти в розмірі 4500 грн. щомісячно, а також зазначив, що добровільно надає допомогу дитині.

Суд, вислухавши представника позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Конституція України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51). У той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до свідоцтва до народження батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 06.08.2015 р.

Згідно до копії рішення Київського районного суду м. Полтави від 04.10.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 20.08.2018 року.

Відповідно до копії рішення Київського районного суду м. Полтави від 16.10.2020 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 з 02.04.2021 року по теперішній час., також там зареєстрована ОСОБА_3 відповідно до копії паспорта серія № НОМЕР_2 ., тобто дочка зареєстрована та проживає з матір`ю.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста ОСОБА_4 перебуває на обліку по зору в медичній клініці, та знаходиться під наглядом у дитячого ортопеда (а.с. 81-82)

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, свої вимоги щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, позивач обґрунтовує тим, що відповідач подорожує за кордон , є власником двох автомобілів, є бенефіціарним власником ТОВ «АГРОКРАЇНА» і отримує заробітну плату як директор ТОВ «АГРОКРАЇНА», має у власності дві квартири, має рахунки в АТ «МЕГАБАНК», КБ «ПРИВАТБАНК», тобто ОСОБА_2 дохід значно виріс, а отже може сплачувати у більшому розмірі аліменти ніж було призначено судом раніше.

Відповідно до повідомлення територіального сервісного центру № 5341 від 20.04.2022 р. № 31/16-14-12аз станом на 19.04.2022 року згідно до Єдиного реєстру транспортних засобів за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано: автомобіль JEEP RENEGADE, рік випуску 2015, дата реєстрації 10.03.2021 р. (договір купівлі-продажу 7664/21/008318 від 02.03.2021 р.), автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2000 , дата реєстрації 11.09.2021 року (договір купівлі-продажу 5341/2021/2792837 від 11.09.2021 р.).

Згідно до повідомлення Держприкордонслужби України ОСОБА_5 неодноразово перетинав державний кордон України з 2019 року по 2022 рік (а.с. 79).

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником двох квартир в АДРЕСА_5 , та за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником земельних ділянок, а також є орендарем земельної ділянки.

Відповідно до відомостей з реєстру ФОП директором підприємства ТОВ «АГРОКРАЇНА 2021» є ОСОБА_2 , та отримує заробітну плату в розмірі 6500 грн. щомісячно, а також є беніфіціарним власником вищезазначеного підприємства.

Відповідно до повідомлення ГУ ДПС у Полтавській області сума виплаченого доходу за оренду землі становить 73305 грн.56к. на рік.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.11.2022 року було витребувано у КБ «Приваткбанк», АТ «Мегабанк», ГУДПС в Полтавській області інформацію стосовно доходів та рахунків фізичної особи ОСОБА_2 .

Відповідно до відповідей, які надійшли до суду за витребування відповідно до вищезазначеної ухвали ОСОБА_2 отримує дохід від ТОВ «Агрокраїна 2021», та має декілька розрахункових рахунків в АТ КБ «Приватбанк».

З наданих відомостей встановлено, що відповідач в період з 01.01.2019 року по 30.11.2022 року має непідтверджені доходи, що підтверджується його витратами по рахункам. Зокрема, по одній з карток його витрати склали 1 424 666 грн.76 к.

Підсумовуючи викладене суд прийшов до висновку, що матеріальний стан відповідача значно покращився, а його загальні доходи на місяць дають змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі 6000 грн., а відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позову позивачки в даному розмірі.

При цьому суд враховує також розмір аліментів, які були визнані відповідачем , а також рівний обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача наїї користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Щодо цих вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Дана правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються угодою про надання правової допомоги від 24.05.2022 року, розрахунком витрат на правничу допомогу та квитанцією про оплату гонорару за договором від 17.08.2022 року на суму 6000 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Також позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 81,133,137,141, 259, 263, 264, 265,268 ЦПК України, ст.192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що були стягнуті на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 04.09.2019 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно до розміру 6000 ( шість тисяч) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 ( шість тисяч) грн.., а також судовий збір в дохід держави у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн.40 к .

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 23.02.2023 року.

Суддя О.А.Саркісян