Єдиний унікальний номер судової справи 486/106/13-ц
Номер провадження 22-ц/812/303/23
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

20 березня 2023 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Самчишиної Н.В.,

переглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу, яка постановлена Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 24 січня 2023 року під головуванням судді Волкової О.І. в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, правонаступником якого є Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна,

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки у судовому рішенні, ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, правонаступником якого є Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі ПП «СП «Юстиція»), ОСОБА_2 про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року задоволено позов ОСОБА_1 про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна.

Визнано недійсними та скасовано прилюдні торги, а саме протокол №11/27612/і-276 про проведення прилюдних торгів по реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано акт опису та арешту майна від 05 вересня 2011 року, складений державним виконавцем Біляєвим С.В., та заявку на реалізацію арештованого майна від 12 липня 2012 року №11345.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване від 26 листопада 2012 року в реєстрі №32925, приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмітрієвою В.Д. на ім`я ОСОБА_2 .

Скасовано витяг про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру від 12 грудня 2012 року за реєстраційним №22421139 на ім`я ОСОБА_2 .

У частині визнання недійсними та скасування висновку оцінки майна приватного підприємства «Експерт Капітал» від 03 лютого 2012 року, в особі ОСОБА_3 , та акту переоцінки майна від 22 жовтня 2012 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського управління юстиції Біляєвим С.В. відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року судове рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року в частині задоволених позовних вимог про скасування акту опису та арешту майна від 05 вересня 2011 року та заявки на реалізацію арештованого майна від 12 липня 2012 року №11345 скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суд України від 03 грудня 2014 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року залишено без змін.

Між тим, оскільки в резолютивній частині рішенні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року допущені описки, а саме: помилково зазначено номер свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , замість правильного 2925, а також неправильно вказано прізвище та ініціали приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмітрієва В.Д., замість привального ОСОБА_4 , рішенням від 31 серпня 2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачу відмовлено у скасуванні запису про право власності/внесені запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 22421139, зареєстрованому у реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Посилаючись на викладені обставини, уточнивши вимоги заяви, ОСОБА_1 остаточно просив виправити описки, допущені в рішенні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року, а саме: виправити номер свідоцтва про право власності від 26 листопада 2012 року з неправильного номера НОМЕР_1 на правильний номер НОМЕР_2 , та виправити прізвище та по-батькові приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області з неправильного Дмітрієва В.Д. на правильне ОСОБА_4 .

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 січня 2023 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу міського суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, у січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, правонаступником якого є Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), ПП «СП «Юстиція» про визнання недійсними прилюдних торгів.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 лютого 2013 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 (том 1 а.с.41).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними та скасовано прилюдні торги, а саме протокол №11/27612/і-276 про проведення прилюдних торгів по реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано акт опису та арешту майна від 05 вересня 2011 року, складений державним виконавцем Біляєвим С.В., та заявку на реалізацію арештованого майна від 12 липня 2012 року №11345.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване від 26 листопада 2012 року в реєстрі №32925, приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмітрієвою В.Д. на ім`я ОСОБА_2 .

Скасовано витяг про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру від 12 грудня 2012 року за реєстраційним № 22421139 на ім`я ОСОБА_2 .

У частині визнання недійсними та скасування висновку оцінки майна приватного підприємства «Експерт Капітал» від 03 лютого 2012 року, в особі ОСОБА_3 , та акту переоцінки майна від 22 жовтня 2012 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського управління юстиції Біляєвим С.В. відмовлено (том 1 а.с.210-212).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року в частині задоволення позовних вимог про скасування акту опису та арешту майна від 05 вересня 2011 року та заявки на реалізацію арештованого майна від 12 липня 2012 року №11345 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, ПП «СП «Юстиція», ОСОБА_2 про скасування акту опису та арешту майна від 05 вересня 2011 року та заявки на реалізацію арештованого майна від 12 липня 2012 року №11345 відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін (том 2 а.с.35-41).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суд України від 03 грудня 2014 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року залишено без змін (том 2 а.с.221-223).

Рішенням №64650480 від 31 серпня 2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Лазоренко О.В. відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні запису про право власності/внесені запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 22421139, зареєстрованому у реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_2 зареєстровано 12 грудня 2012 року, де підставою для реєстрації права власності є свідоцтво про право власності №2925 від 26 листопада 2012 року, посвідчене приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В., в той час як рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року визнано недійсним свідоцтво про право власності від 26 листопада 2012 року №32925, посвідчене приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмітрієвою В.Д., яке не є підставою виникнення права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 (том 3 а.с.13).

Відмовляючи у виправленні описки у судовому рішенні, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки через 9 років після ухвалення судового рішення, що переглядалось вищими судами, рішення яких не містять інформацію, яку просить виправити заявник. На думку суду, фактично, заявник ОСОБА_1 просить змінити зміст судового рішення.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками зокрема можуть бути: неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справ» від 18 грудня 2009 року №14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З тексту рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року, убачається, що судом, зокрема, було визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване 26 листопада 2012 року в реєстрі №32925, приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмітрієвою В.Д. на ім`я ОСОБА_2 (абзац 4 резолютивної частини рішення).

Між тим, згідно вищевказаного свідоцтва правильне прізвище та по-батькові приватного нотаріуса є ОСОБА_4 , а правильний реєстровий номер свідоцтва зазначено 2925 (том 1 а.с.192).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції визнаючи недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, допустив описку у написанні прізвища та по-батькові приватного нотаріуса, що його посвідчував, а також у номері правовстановлюючого документа.

Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Фактично суд першої інстанції ухвалив рішення, яке без внесення в останнє відповідних виправлень позбавляє ОСОБА_1 права, для реалізації якого воно було фактично ухвалено судом першої інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки.

При цьому, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання шкоди однієї із сторін.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про виправлення описки в судовому рішенні неповно з`ясував обставини справи, не врахував, що внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено, не усунув наявні в справі суперечності щодо правильних відомостей про приватного нотаріуса та номеру свідоцтва, яке судом було визнано недійсним, чим допустив порушення норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

При цьому, слід звернути увагу, що за нормами ст.269 ЦПК України питання про виправлення описки вирішує суд, який ухвалив судове рішення, а тому апеляційній суд не повноважний виправляти описки в судових рішеннях суду першої інстанції. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 липня 2019 року у справі №0417/4639/2012 (провадження №61-10030св19), в яких зазначено, що суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився; у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі №300/765/15-ц (провадження №61-7654св20), в якій вказано, що помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про ухвалення нового судового рішення про задоволення його заяви про виправлення описки у рішенні суду першої інстанції у цій справі саме апеляційним судом, задоволенню не підлягають, оскільки знаходяться поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки, а тому оскаржувана ухвала відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 січня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.В. Локтіонова

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 20 березня 2023 року