Справа 206/72/23
Провадження 2/206/294/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.23 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ланного В.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з квартири. Позов мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Вказала, що ОСОБА_2 є її чоловіком, з яким вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2021 року та зареєстрований у зазначеній квартирі.

Подружні стосунки з відповідачем не підтримують більше року, оскільки відповідач знущається над нею, погрожує фізичною розправою, поводить себе неадекватно, вживає спиртні напої і в нетверезому стані обливає її та квартиру спиртними напоями, б`є посуд та трощить меблі.

ОСОБА_1 зазначила, що в грудні 2021 року відповідач пізно ввечері побив її та вигнав з квартири і вона вимушена була роздягненою йти ночувати до знайомих, а коли повернулася додому, то побачила повний безлад; у березні 2022 року ОСОБА_2 влаштував чергову сварку в присутності друзів та їх маленької дитини, вдарив подругу по голові, внаслідок чого чоловік подруги викликав поліцію.

У зв`язку з неправомірними діями відповідача позивач також постійно вимушена викликати поліцію, про що 28 грудня 2022 року було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно ОСОБА_1 . Заходами термінового заборонного припису стосовно кривдника є заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Проте, систематичні виклики поліції та заходи протидії на теперішній час виявились безрезультатними, відповідач продовжує створювати нестерпні умови співжиття.

Позивач вказав, що для того, щоб відповідач припинив знущатися над нею, її батьки вимушені були переїхати проживати до неї в квартиру, однак відповідач проти їх переїзду заперечував і, навпаки, наполягав на тому, щоб вона переїхала проживати в квартиру своїх батьків.

Матеріально сім`ю відповідач не забезпечує, комунальні платежі не сплачує, проживає в даній квартирі за рахунок позивача, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя.

Протягом року відповідач в добровільному порядку не виселився з квартири, що належить позивачу на праві власності та не знявся з реєстраційного обліку.

Представник позивача в підготовче засідання не з`явилася, скерувала до суду письмову заяву, в якій прохала суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав судові заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати за його відсутності. Правом надання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі і у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2012, зареєстрованого в реєстрі за №3009 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

З`ясовано, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому 20 квітня 2021 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), шлюбі.

Судом встановлено, що подружні стосунки між позивачем та відповідачем не підтримуються більше року, оскільки ОСОБА_2 знущається над позивачем, погрожує останній фізичною розправою, вживає спиртні напої.

З`ясовано, що 28 грудня 2022 року складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 строком на 1 добу з 19 год. 00 хв. 28.12.2022 року до 19 год. 00 хв. 29.12.2022 року, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , що підтверджується копією термінового заборонного припису стосовно кривдника, наявною в матеріалах справи.

Однак, систематичні виклики поліції позивачем та заходи протидії на теперішній час виявились безрезультатними, відповідач продовжує створювати нестерпні умови співжиття для позивача, оскільки між сторонами постійно виникають конфліктні ситуації, внаслідок яких сумісне проживання в одній квартирі є неможливим.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені Житловим кодексом України(далі -ЖК України) підстави для позбавлення права на житло.

Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частин 1 статті 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до вимог статті 157 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частинами 1, 2 ст. 116 ЖК України визначено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, та відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про виселення відповідача позивач посилається на те, що відповідач руйнує та псує житлове приміщення, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для неї проживання з відповідачем в одній квартирі, а заходи запобігання виявились безрезультатними.

Вказані обставини підтверджені письмовими доказами, дослідженими судом, а також і визнанням позову відповідачем, про що ним зазначено в заяві.

З наведених обставин в діях відповідача вбачається систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання виявились безрезультатними, у зв`язку з чим ОСОБА_2 слід виселити із житла, належного на праві власності позивачу, без надання іншого житлового приміщення.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_2 з житла без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 17 березня 2023 року.

Cуддя: Н.І. Черткова