Справа № 570/4007/22
Номер провадження 2/570/275/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

представника позивача адвоката Штогрін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Штогрін В.С. звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1000 доларів США та 3% річних в сумі 721,38 грн., а також витрати на правову допомогу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 07.12.2021 р. між сторонами укладено усний договір позики, на підтвердження укладення якого відповідач написав розписку про те, що отримав від позивача грошові кошти, які зобов`язався повернути в обумовлений сторонами строк до 27.02.2022 року. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, кошти не повернув в обумовлений строк.

Ухвалою суду від 21.11.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Штогрін В.С. підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити повністю, не заперечила проти заочного розгляду справи. В частині стягнення витрат на правову допомогу до закінчення судових дебатів заявила про ст. 141 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву до суду не надходило.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно боргового зобов`язання, складеного власноручно відповідачем від 07.12.2021 року, останній 07.12.2021 року отримав в борг у позивача грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, які зобов`язався повернути до 27.02.2022 року. Зі змісту розписки також вбачається, що відповідач кошти отримав, а позивач кошти передав, що стверджується підписами сторін.

Позивачем на адресу відповідача надсилалася вимога про повернення позики від 06.09.2022 року, згідно якої позивач просить відповідача повернути гроші у 10-денний строк з моменту отримання вимоги.

На підтвердження надіслання вказаної вимоги позивачем долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що вимогу отримано відповідачем 10.09.2022.

Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, кошти не повернув в обумовлений строк.

Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. ст.1046,1047 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Вирішуючи справу суд враховує, що представник позивача у судовому засіданні на підтвердження своїх вимог надала оригінал відповідного боргового зобов`язання (розписки), якою підтверджується, що відповідач 07.12.2021 р. отримав від позивача в борг 1000 доларів США та зобов`язався їх повернути у визначений строк - до 27.02.2022 р.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 18.01.2017 р. у справі №6-2789цс16 .

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.

Такий же висновок зроблено Верховним судом України 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13 , від 11.11.2015 р. у справі № 6-1967цс15 та 12.04.2017 р. у справі № 6-487цс17 .

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

У постанові ВСУ від 13 грудня 2017 року у справі № 309/3458/14-ц зазначено наступне.

Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від його найменування і з огляду на установлені результати - робити відповідні правові висновки.

Надана представником позивача у судовому засіданні розписка підтверджує факт укладення між сторонами у справі договору позики, оскільки у ній зазначено факт отримання відповідачем від позивача коштів у борг, а також визначено строк виконання зобов`язання.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові ВС від 11.04.2018 року (справа №758/1303/15-ц), стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, зазначеного у позовній заяві, 3% річних за період заборгованості 28.02.2022 до 25.10.2022 складає 721,38 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції= Сума заборгованості х 3 х кільскість днів прострочення : 365 : 100.

З моменту прострочення зобов`язання 28.02.2022 до звернення до суду з позовом 25.10.2022 кількість днів = 240.

36570,00 грн (1000 доларів за оіційним курсом НБУ на момент подачі позову 36,57 грн) х 3% х240 (днів у періоді 28.02.2022 до 25.10.2022) : 365 :100 = 721,38 грн.

Таким чином, суд бере до уваги наданий представником позивача розрахунок 3% річних та вбачає підстави для його застосування у даних правовідносинах.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основну заборгованість в розмірі 1000 доларів США та 3 % річних у розмірі 721,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28.02.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.