Справа № 446/1319/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М..

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області в залі суду справу за позовом служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області що діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2022 представник служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області що діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просив позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації з 30.07.2019 року у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Відповідачі ніяким чином не піклуються про дітей, не проявляють заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться успіхами, станом здоров`я, фізичним і духовним розвитком, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Окрім цього, відповідачі схильні до вживання спиртних напоїв. У зв`язку з цим, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.10.2022 року відкрито провадження у вказаній справі та запропоновано відповідачам подати відзив на позов з доказами його обґрунтування.

У визначений в ухвалі строк відповідачами відзив не подано.

Ппредставник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації з 30.07.2019 року у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації від 25.07.2019 року №195/02-08/19 малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було влаштовано у КЗ ЛОР Дитячий обласний протитуберкульозний санаторій «Журавно», ОСОБА_2 було влаштовано КЗ ЛОР «Будинок дитини №1» м. Львів на повне державне забезпечення.

Віповідно до листа КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» від 02.09.2021 № 348 за період перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у закладі з 26.07.2019 року мати ОСОБА_6 відвідувала дочку у 2019 році - 5 разів, у 2020 році - 1 раз. Востаннє 06.08.2021 року цікавилася життям і здоров`ям дитини у телефонному режимі; листа КЗ ЛОР «Обласний дитячий протитуберкульозний санаторій «Журавно» від 01.09.2021 №102 за період перебування малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в санаторії батьки жодного разу не відвідували дітей, інколи телефонували.

Наказом служби у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації від 26.08.2021 №34 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Відповідно до розпорядження голови Червоноградської районної державної адміністрації від 07.09.2021 №112, у зв`язку з реорганізацією КЗ ЛОР дитячого обласного протитуберкульозного санаторію «Журавно» та неможливості повернення дітей на виховання в сім`ю, їх було влаштовано в БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі Стежинки» м. Великі Мости Червоноградського району Львівської області.

У відповідь на запит служби у справах дітей Добротвірської селищної ради від 21.01.2022 №132/04-04 Благодійна організація Благодійний фонд «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі стежинки» повідомила, шо малолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які опинилися у складних життєвих обставинах, вже понад 6 місяців цілодобово проживають в БФ СРЦ ОД «ДИТЯЧІ СТЕЖИНКИ» без жодної матеріальної допомоги з боку їх батьків, які за цей час не цікавилися життям, умовами проживання, харчування та навчання дітей.

Відповідно до довідки-характеристики наданою старостою села Полонична від 01.09.2021 № 135 та від 04.02.2022 №33 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 , по місцю проживання характеризується з негативної сторони, часто вживає алкогольні напої, ніде не працює, а також не приймає ніяких мір для того, щоб змінити свою поведінку в кращу сторону. За вказаною адресою зареєстровані і проживають: батько - ОСОБА_11 , 1965 р.н., доньки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також в цьому житловому будинку проживають, але офіційно не зареєстровані її громадянський чоловік ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_2 .

Згідно характеристик від 01.09.2021 №133 та від 04.02.2022 №34 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на даний час перебуває на території с. Полонична Червоноградського району Львівської області, характеризується як особа, яка веде аморальний спосіб життя, систематично вживає спиртні напої, на прожиття заробляє тимчасовими підробітками.

Дитина ОСОБА_2 , 2017 р.н., зареєстрована за адресою проживання батька: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що працівниками служби у справах дітей, КЗ «Центром надання соціальних послуг» Добротвірської селищної ради та інспектором сектору ювенальної превенції Червоноградського РВП ГУ НП неодноразово проводилися бесіди з батьками щодо необхідності пошуку постійного місця праці, відмови від вживання алкогольних напоїв та безпосередньої участі у житті, вихованні та догляді дітей. Батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проінформовано про їхні обов`язки щодо навчання, виховання, догляду за дітьми, відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та вчинення будь-якого насильства відносно дітей. Було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та виявлено, що даний будинок не придатний для проживання дітей.

08.02.2022 року комісією з питань захисту прав дитини Добротвірської селищної ради було рекомендовано виконавчому комітету Добротвірської селищної ради вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дитини від 08.02.2022 №2/01-14, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 08.02.2022 №1. Виконавчий комітет Добротвірської селищної ради рішенням від 10.02.2022 №12/02-01/22, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 141, ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Отже, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

В судовому засіданні була заслухана думка ОСОБА_1 , яка просить позовні вимоги задовольнити.

Як на правову підставу для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей, позивач посилається на ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

В даному випадку, згідно з наданими доказами суд доходить висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклуються про стан їх здоров`я, хоча мала би це робити, тобто з власної волі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. При цьому, іншого, з наявних у справі доказів судом не встановлено. Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання представника позивача на те, що відповідачі ухиляються від своїх батьківських обов`язків та не приймають участі в житті дітей.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх неповнолітніх дітей, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагалися виконувати батьківські обов`язки.

Отже, приймаючи до уваги інтереси дітей, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

З огляду на викладене, позбавлення батьківських прав відповідачів відповідатиме інтересам дітей. При цьому, судом відзначається, що відповідно ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

За приписами ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

За правилами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В судовому засідання представник позивача також просила стягувати аліменти на користь дітей.

Отже, суд зобов`язаний за законом вирішити питання про стягнення аліментів позбавляючи особу батьківських прав. Виходячи з викладеного, суд вважає, що встановленим обставинам справи, принципам розумності та справедливості, усталеній судовій практиці буде відповідати стягнення з відповідачів на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.09.2022 року..

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 СК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області що діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розміром не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 вересня 2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Самсін М.Л.