Номер провадження: 22-ц/813/4495/23
Справа № 496/5104/21
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
06.03.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2022 року,
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Короткий зміст позовних вимог
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом останнього в заяві.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів та комісії не містять підпису відповідача, тому позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів та комісії за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Враховуючи викладене суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам та комісії.
Біляївський районний суд Одеської області ухвалою від 18 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишив без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить оскаржуване рішення в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених вимог, та зазначає, що надана позивачем анкета-заява не містить відомостей про обрану відповідачем послугу, розмір кредитного ліміту та розписки відповідача про отримання пам`ятки про права та обов`язки. Відповідач зазначає, що Умови та Правила, Пам`ятка клієнта, Тарифи та заява можуть вважатись складовою кредитного договору лише за умови наявності підпису ОСОБА_1 на кожному з вказаних документів, наявність підпису лише на одному документі не може свідчити про укладення кредитного договору.
ОСОБА_1 вважає, що позивачем не виконаний обов`язок встановлений ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». На думку відповідача підписана ним анкета заява не може вважатись договором у розумінні ст. 626 ЦК України, зміст вказаної заяви свідчить лише про бажання відповідача отримати кредитну картку.
Відповідач, враховуючи те, що він не ознайомлювався з умовами кредитування та підписав лише анкету-заяву, без зазначення суми кредитного ліміту та виду платіжної картки, вважає договір неукладеним.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.
Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).
Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та представник відповідача Долгова О.В. ОСОБА_2 зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційна скарга надіслана Одеським апеляційним судом до особистого кабінету Електронного суду Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та отримана 10.01.2023 року та 27.12.2022 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.
Представнику відповідача копія ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана Одеським апеляційним судом до особистого кабінету Електронного суду та отримана 10.01.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином і в установленому законом порядку у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» до «Електронного кабінету», та її отримання 28.02.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Представник відповідача про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, і в установленому законом порядку, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» до «Електронного кабінету», та її отримання 28.02.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином і в установленому законом порядку у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник відповідача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами та комісією не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, як клієнт банку, 14.08.2017 року підписав «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку», про що свідчить його підпис у зазначеній анкеті-заяві.
На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачу відкрито рахунок та надано 2 кредитні картки: № НОМЕР_1 , відкрита 08.12.2017 року, термін дії 11/20 та № НОМЕР_2 відкрита 04.01.2018 року, термін дії 02/20, що підтверджується довідкою.
При цьому апеляційний суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованість за укладеним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за договором.
Вказані висновки відповідають позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц.
З наданої банком виписки за договором б/н за період з 08.12.2017 року по 07.10.2021 року вбачається, що відповідач після отримання карток здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку через банкомат, здійснював оплату покупок (продукти, АЗС, одяг, взуття, ліки), оплачував кур`єрські та поштові послуги, здійснював переказ коштів на картку, вносив плату за несвоєчасне погашення кредитного ліміту, та поповнював рахунок мобільного телефону, який зазначав в анкеті-заяві.
Отже, виписка за договором б/н про рух коштів по карткам є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитних карток зі зняття грошових коштів, сплати послуг карткою, часткового погашення заборгованості.
Також, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості ОСОБА_1 разом з випискою за договором є належними доказами наявності заборгованості позичальника.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належних, достатніх доказів на спростування зазначених обставин відповідачем суду не надано.
Доводи апеляційної скарги про те, що в анкеті-заяві № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 14.07.2017 року не заповнена графа щодо кредитного ліміту за платіжною карткою «Універсальна»/Gold та не проставлена відмітка ОСОБА_1 про те, що Пам`ятку клієнта, яка містить, в тому числі Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування ОСОБА_1 отримав та ознайомився з їх змістом під розпис не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції даним обставинам надана належна правова оцінка.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зроблено висновок, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неукладеність договору не заслуговують на увагу, оскільки сторони вчинили дії, а саме АТ КБ «ПриватБанк» надало позичальнику кредитні кошти, а відповідач здійснював часткове погашення кредитної заборгованості, що підтверджується наданою банком випискою за договором, що свідчить про укладення договору.
Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, оскільки фактичне використання відповідачем кредитних коштів і наявність у нього заборгованості у відповідному розмірі, підтверджується належними доказами по справі, та не спростовано відповідачем.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача просив застосувати строк позовної давності до заявлених позивачем вимог.
Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).
Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.11.2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 15 березня 2022 року.
Представник відповідача 14 березня 2022 року звертався до суду першої інстанції із клопотанням про відкладення розгляду справи призначеної на 15 березня 2022 року та наданням додаткового строку на подання відзиву.
Також 17.06.2022 року представник відповідача звертався до суду першої інстанції із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації проти України та труднощами прибуття до суду.
Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, мав можливість заявити клопотання про застосування позовної давності.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що клопотання представника позивача про застосування строку позовної давності, заявлене під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
З урахуванням позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 14.08.2017 року не може вважатися договором у розумінні положень ст. 626 ЦК України.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 березня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова