ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1898/23 Справа № 190/1278/22 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року (ухваленого під головуванням судді Фирси Ю.В.у м. П`ятихатки, повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2022 року) у цивільній справі №190/1278/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що з березня 2016 року вона разом з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від сумісного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між ними не склалося, з травня 2021 року вони проживають окремо. Дитина проживає разом з нею.

Згідно судового наказу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто на утримання сина аліменти в розмірі частини його заробітку. Проте, з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів розміри витрат на утримання сина значно зросли, оскільки дитина є інвалідом з дитинства, перебуває на обліку у сімейного лікаря та постійно потребує обстеження лікарів, проведення оперативного лікування, заняття з логопедом та роботи з ортодонтом. На неодноразові прохання позивача надати додаткову допомогу на утримання малолітнього сина відповідач не реагував.

Просила збільшити розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частини його заробітку на частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття чи змін у майновому становищі сторін.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. В обґрунтування посилається на незаконність й необґрунтованість оскаржуваного рішення та ухвалення його без додержання норм матеріального та процесуального права.

З посиланням на аналогічні доводам позовної заяви зазначає, що нею належними та допустимими доказами доведено наявність підстав для збільшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на підставі судового наказу. Крім того вважає, що суд першої інстанції не врахував скрутного матеріального становища її як матері дитини з інвалідністю, а також в рішенні помилково зазначив сукупний дохід у розмірі 52 482,81 грн., хоча реальна сума до виплати складає 42 504,03 грн. Також зазначає, що не має можливості надати відомості про дохід відповідача, оскільки не володіє точними відомостями щодо цього.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною в силу положень ч.6 ст. 19 ЦПК України та розглядається в спрощеному порядку, а ціна позову складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із того, що ціна позову визначена сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (стаття 176 ч.1п.3), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

19 липня 2021 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ № 190/952/21, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, в особі його матері ОСОБА_1 ..

Дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства .

Відповідно до копій висновків ЛКК № 159/620, 159/620/1, № 159/620/2 від 12 вересня 2022 року та консультаційного висновку спеціаліста №1323 від 24 січня 2018 року, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку у сімейного лікаря П`ятихатської амбулаторії ЗПСМ КНП «П`ятихатський ЦПМСД» ПМР та потребує оперативного лікування, заняття з логопедом, роботи з ортодонтом .

З копії довідки комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні хірургічного відділення» з 24.06.2019 року по 01.07.2019 рік, та з 30 жовтня 2019 року по 06 листопада 2019 року, операція пластика піднебіння (а.с. 13).

З наданих копій квитанцій вбачається, що позивачем ОСОБА_1 на придбання ліків витрачено 2568,20 грн. відповідно до копії чека від 24.06.2019 року; 2646,04 грн. відповідно до копії чека від 06.02.2019 року; 4840,11 грн. згідно рахунка № 472 від 06.11.2019 року; 459,69 грн. відповідно до копії рахунка № 472-А від 06.11.2019 року; 3722,13 грн. згідно копії рахунка № 65 від 13.02.2019 року; 1159,83 грн. відповідно до копії рахунка № 65-А від 13.02.2019 року; 3722,13 грн. згідно копії квитанції від 14.02.2019 року; 1159,83 грн. згідно копії квитанції від 14.02.2019 року .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що понесення позивачем додаткових витрат на дитину у зв`язку із її хворобою не є підставою у розумінні чинного сімейного законодавства для збільшення розміру аліментів, стягнутих судовим наказом з відповідача.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам, нормам матеріального та процесуального права.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона несе додаткові витрати на утримання дитини у зв`язку із лікуванням дитини, яка є інвалідом з дитинства.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів не є погіршення чи поліпшення здоров`я дитини, на користь якої стягуються ці аліменти, а лише стан здоров`я її батьків.

Обставини, якими обґрунтовує позивач свої позовні вимоги, уже існували на момент прийняття судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини.

Доводи апелянта, що дитина хворіє та їй встановлено інвалідність, вона потребує медичного лікування та потребує у зв`язку з цим допомоги, не є підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначені обставини, як правильно зазначав суд першої інстанції, можуть бути підставою для звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку із наявною хворобою дитини.

Щодо доводів позивача з приводу погіршення її матеріального стану у зв`язку із хворобою дитини, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність такої обставини належними та допустимими доказами. Сама довідка, надана позивачем про розмір заробітної плати за період з 01.02.2022 року по 31.08.2022 року не підтверджує погіршення матеріального стану позивача, інших доказів в підтвердження зазначеної обставини не надано . Також відсутні докази того, що у відповідача змінився матеріальний стан з того часу, як з нього стягнуто аліменти на утримання дитини.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нових доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції при ухваленні судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини та які б давали підстави для збільшення розміру стягнутих аліментів на утримання дитини матеріали справи не містять.

Отже суд першої інстанції із врахуванням норм матеріального та процесуального права обгрунтовано визнав недоведеним факт погіршення матеріального стану позивача або зміни її сімейного стану чи погіршення стану її здоров`я, що є безумовними підставами для зміни розміру аліментів. Крім того ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено покращення матеріального стану відповідача, а ні в суді першої інстанції, а ні під час оскарження рішення в апеляції. Доводи позивача з приводу неможливості надання відомостей щодо розміру доходів відповідача, не можуть бути прийнятими до уваги,оскільки це не позбавляло її права звернутись до суду із клопотанням про витребування таких доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що не має підстав для збільшення розміру аліментів стягнутих із ОСОБА_2 на підставі судового наказу від 19 липня 2021 року.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: