Справа № 216/7811/19
провадження №2/216/254/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
секретар судового засідання Клименко О.В.
представник позивача ОСОБА_1
без застосування технічного запису
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом кціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Свою заяву обґрунтовують наступним: відповідно до укладеного договору № б/н від 18.05.2007 року ОСОБА_4 (Позичальник) отримав кредит у розмірі 8200.00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.
Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці ОСОБА_4 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 04.06.2014 року по 04.12. 2014 року.
В даному випадку спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .
За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).
На виконання вимог вищезазначеної норми закону, позивачем 30.09.2014 року була направлена претензія кредитора до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори.
12.09.2019 року до спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій з їх боку не було виконано.
Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 18.05.2007 року становить 8273.23 гри., яка складається з наступного:8074.59 грн. - заборгованість за кредитом, 198.64 грн. - заборгованість за відсотками.
Просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь AT КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 8273.23 грн. за кредитним договором № б/н від 18.05.2007 року, а також судовий збір.
Представник позивача AT КБ «ПРИВАТБАНК» Жданова Ю.Г. в судовому засіданні 10.05.2023 року позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, та слухати справу без застосування технічного запису.
Відповідачі по справі в жодне призначене судове засідання не з`явилися, судові повістки направлені їм за адресою зазначеною в позовній заяві не отримують, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомили, не надали суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідачів свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідачів та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.05.2007 року ОСОБА_4 (Позичальник) отримав кредит у розмірі 8200.00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.06.2014 року.
Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.
Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці ОСОБА_4 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 04.06.2014 року по 04.12. 2014 року.
На час смерті ОСОБА_4 , разом з ним проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Вказана обставина підтверджується копіями паспортів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .
За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).
На виконання вимог вищезазначеної норми закону, позивачем 30.09.2014 року була направлена претензія кредитора до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори.
12.12.2014 року Позивачем було отримано відповідь П`ятої криворізької державної нотаріальної контори.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як Відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.
При цьому, Позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
12.09.2019 року до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій з їх боку не було виконано.
Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК - Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК - У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 18.05.2007 року становить 8273.23 гри., яка складається з наступного:8074.59 грн. - заборгованість за кредитом, 198.64 грн. - заборгованість за відсотками.
Згідно матеріалів, витребуваної з П`ятої криворізької державної нотаріальної контори спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся тільки його син ОСОБА_2 , який у своїй заяві до нотаріальної контори зазначив, що прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 за фактом постійного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України. Підтверджує, що свідоцтво про смерть спадкодавця одержане ним на підставі медичної довідки про смерть, а не згідно рішення суду про визнання спадкодавця померлим. Йому зрозуміло, що не допускається прийняття спадщини за умовою чи із застереженням, що він не може прийняти одну частку спадщини, а від іншої відмовитись (ст.1268 ЦК України). Зміст статей 1231, 1232, 1281, 1282, ЦК України йому нотаріусом роз`яснено, згідно з яким він, як спадкоємець померлого, відповідаю за боргами спадкодавця по відшкодуванню майнової та моральної шкоди, які були завдані спадкодавцем, а також зобов`язаний відшкодувати витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідачка ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини не зверталася.
Усі викладені у позовній заяві обставини підтверджуються письмовими документами.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 в установлений договором строк не сплатив суму кредиту, тобто як спадкоємець не виконав зобов`язання належним чином сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.
21.05.2018 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (АТ КБ "ПРИВАТБАНК").
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про Акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви, у зв`язку з чим у зазначеній цивільній справі назва позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає заміні на АТ КБ "ПРИВАТБАНК".
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2051,53 грн. (8074,59 х 2102,00 : 8273,23 = 2051,53).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 280-283. 354-355 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 8074,59 грн. за кредитним договором № б/н від 18.05.2007 року, а також судовий збір у розмірі 2051,53 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М.В. БУТЕНКО