Ухвала

Іменем України

14 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 752/7012/15-ц

провадження № 61-12350ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «АктаБанк», Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», товариство) звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування заяви посилалося на таке.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» (далі - ПАТ «АктаБанк», банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком № НОМЕР_1 задоволено.

Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський ВДВС у місті Києві) відкрито виконавче провадження № 51484262 з примусового виконання виконавчого листа № 752/7012/15-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за зазначеним кредитним договором.

23 березня 2018 року між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив шляхом продажу товариству належні йому, а товариство набуло у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників цих боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку № 1 до договору.

Відповідно до додатку № 1 до зазначеного договору - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковому рахунку № НОМЕР_1 , укладеним з ПАТ «АктаБанк» у розмірі 265 809,24 грн, з яких: 100 000,00 грн - заборгованість за основним договором, 165 809,24 грн - заборгованість за відсотками.

Оскільки товариство за наслідками укладення зазначеного договору набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за укладеним із ПАТ «АктаБанк» кредитним договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком № НОМЕР_1 , воно вимушене звернутись до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 752/7012/15-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «АктаБанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 752/7012/15-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком № НОМЕР_1 на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява про заміну сторони виконавчого провадження містить обґрунтовані підстави для її задоволення, оскільки заявник надав всі належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного до нового кредитора.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове про задоволення заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Замінено стягувача ПАТ «АктаБанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 752/7012/15-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком № НОМЕР_1 правонаступником - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується факт переходу до нового кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком № НОМЕР_1 , укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_1 , за яким ухваленим у цій справі заочним рішенням від 02 липня 2015 року з останнього стягнута заборгованість у розмірі 141 209,23 грн.

Оскільки виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» продовжує перебувати на примусовому виконані у відповідних органах державної виконавчої служби, у цій справі є правові підстави для здійснення заміни сторони стягувача ПАТ «АктаБанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 752/7012/15-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, щодо боржника ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення на підставі недопустимих доказів. Зокрема, з наданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суду витягу випливає, що у додатку № 1 до договору № 2 номер договору, укладеного між ним та банком, є іншим, ніж номер договору, за яким за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року у справі № 752/7012/15-ц з нього на користь ПАТ «АктаБанк» стягнуто заборгованість. Сума заборгованості за договором, укладеним з ним, також є іншою, ніж зазначена у витягу у додатку № 1 до договору № 2, наданого товариством.

Заявник вважає, що підстав для переходу права первісного кредитора до нового кредитора немає.

Касаційна скарга також містить доводи про розгляд справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Позиція Верховного Суду

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про незаконність та неправильність судових рішень.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Встановлено, що 23 вересня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_1 укладений договір про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відповідно до умов якого на поточний рахунок позичальника за № НОМЕР_1 банком встановлено кредитний ліміт (овердрафт) у розмірі 100 000,00 грн.

Згідно з підпунктами 2.1, 2.2 зазначеного договору кредитний ліміт (овердрафт) надавався позичальнику на строк до одного року, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитним лімітом (овердрафтом) до 22 вересня 2014 року. Відсоткова ставка за овердрафтом становила 29,5 % річних, а відсоткова ставка за простроченим овердрафтом - 42 %.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року позов ПАТ «АктаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 141 209,23 грн.

На примусове виконання зазначеного рішення Голосіївським районним судом міста Києва 25 травня 2016 року видано виконавчий лист № 752/5167/15-ц.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Лазаревої А. І. від 21 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51484262 з виконання зазначеного виконавчого листа.

Також встановлено, що 23 березня 2018 року між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір № 2 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні йому, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до доданого до копії зазначеного договору додатку № 1 до договору № 2про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року, що йменується як «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від ПАТ «АктаБанк» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за договором від 23 вересня 2013 року № 261389 на загальну суму заборгованості 265 809,24 грн, з яких 100 000,00 грн - заборгованість за основним боргом та 165 809,24 грн - за відсотками.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, суд апеляційної інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення таких вимог.

З таким висновком погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться в частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із відповідними заявами, зокрема про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження

№ 61-4475св20).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Встановивши, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у правовідносинах щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування овердрафту за картковим рахунком, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що відповідно до статті 442 ЦПК України зазначена обставина є підставою для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що з наданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суду витягу випливає, що у додатку № 1 до договору № 2 номер договору укладеного ОСОБА_1 та ПАТ «АктаБанк» є іншим, ніж договору, за яким рішенням Голосіївського районного судом міста Києва від 02 липня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» стягнуто заборгованість, а також, що стягнута сума заборгованості є іншою, ніж та, що зазначена у витягу з додатку № 1 до договору № 2, наданого заявником.

Верховний Суд відхиляє зазначені доводи з огляду на таке.

У справі встановлено, що на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «АктаБанк», та за яким місцевим судом з ОСОБА_1 стягнуто заборгованості, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду копії договору № 2 про відступлення прав вимоги та додаток № 1 до нього. Відповідно до їх змісту товариство набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним 23 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «АктаБанк» за № 261389, де заборгованість за основним боргом вказана у розмірі 100 000,00 грн, а заборгованість за відсотками - 165 809,24 грн.

За змістом кредитного договору, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_1 , копія якого додана до позовної заяви у цій справі, він укладений між вказаними сторонами 23 вересня 2013 року, сума встановленого позичальнику кредитного ліміту становить 100 000,00 грн, найменування договору значиться як «Договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № НОМЕР_1 », а номер такого договору у ньому не зазначений.

Тому, враховуючи відсутність наданих з боку ОСОБА_1 будь-яких доказів укладення 23 вересня 2013 року із ПАТ «АктаБанк» іншого кредитного договору на таку ж саму суму основного зобов`язання, викладені заявником твердження щодо відступлення права вимоги за іншим кредитним договором є необґрунтованими.

Також не заслуговують на увагу доводи заявника про розгляд справи судом першої інстанції за його відсутності без належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції врахував доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо його неналежного повідомлення його про розгляд справи судом першої інстанції, що відповідно до пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Розглянувши справу за участю ОСОБА_1 та ухваливши нове рішення, суд апеляційної інстанції усунув процесуальне порушення, допущене судом першої інстанції, а тому суд касаційної інстанції не має підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з підстав неповідомлення заявника про розгляд справи судом першої інстанції.

Верховний Суд також відхиляє доводи касаційної скарги про те, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження, у якій воно також просило суд замінити стягувача ПАТ «АктаБанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 752/7015/15-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до положень частини третьої статті 3, пункту 2 частини першої статті 186 та пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України набрання чинності зазначеною ухвалою суду не перешкоджає повторному зверненню до суду для вирішення процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення.

Також не заслуговують доводи заявника про те, що постанова Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року ухвалена без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, оскільки суд апеляційної інстанції з урахуванням доводів заявника щодо його неповідомлення за наслідками розгляду справи скасував ухвалу суду першої інстанції та ухвалив своє рішення, що відповідає правовій позиції, викладеній у вказаній постанові.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіїівського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони правонаступником, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «АктаБанк», Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак