Справа №552/2396/22
Провадження № 2/552/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Назаренко К.В., розглянувши в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн., починаючи з дня досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю, не одружений, не працює, є студентом денної форми навчання, потребує лікування, не має власного доходу, потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 3000 грн. щомісяця.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 року №7/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Ухвалою судді Київського райсуду м.Полтави від 21.07.2022 року було відкрито провадження по справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явивсь, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач надав суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечував частково. Просив прийняти рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1300 грн., а не 3000 грн., як просить представник позивачки. В своєму відзиві відповідач зазначив, що ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі, що передбачає отримання ним стипендії, про що позивачка замовчує. У вільний від навчання час ОСОБА_3 може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе. ОСОБА_3 забезпечений житлом. Зазначив, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., так як є військовим пенсіонером, є учасником АТО, має захворювання і потребує постійного лікування. Також він має малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не забезпечений житлом у м.Києві. Його дохід складається лише з військової пенсії, яка складає близько 13000 грн. на руки.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6), копією свідоцтва про шлюб позивачки, де змінено прізвище позивачки. Позивачка по справі та її син проживають разом, а відповідач проживає в іншому місті окремо від них.

Відповідно до довідки №34/2402 від 30.08.2021 року (а.с.7) ОСОБА_3 є студентом 1 курсу факультету «Транспортних систем» Харківського національного автомобільно-дорожного університету, з денною формою навчання. Зарахований 01.09.2021 року, закінчення навчання 30.06.2025 року, навчається бюджетній основі.

Згідно виписки із медичної карти ОСОБА_3 та наданих чеків, останній потребує витрат на лікування (а.с.8-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частино 2 ст.191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Беручи до уваги, що відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, яка навчається, не надає, а може надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, у розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з 08.06.2022 року й до завершення терміну навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Доводи позивачки про можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця не підтверджені доказами. Відповідач надав суду довідку про доходи в 2022 році (а.с.56), згідно якої розмір його пенсії складає близько 13000 грн. Відповідач має на утриманні доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує витрати на лікування. Доводи відповідача про те, що він орендує житло в м.Києві не спростовані позивачкою. В свою чергу ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі близько 2000 грн. Суд вважає, що згідно наданих суду доказів, відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу в розмірі 1800 грн. щомісяця.

При цьому суд стягує аліменти не з дня повноліття сина, а з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 08.06.2022 року. Позивачка та її представник не надали суду докази того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий період, тобто з 15.05.2022 року, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

В відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., так як позивачка звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.5,10-13,81-83,141,264-265,354 ЦПК України, ст.ст. 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з 08.06.2022 року й до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.02.2023 року.

СУДДЯ: