Справа № 484/37/20
Провадження № 6/484/5/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Мельничука О.В.

за участю секретаря судових засідань Голубкової Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

У клопотанні зазначено, що на виконанні державного виконавця перебував виконавчий лист у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення способу участі в спілкуванні з дітьми, яким був визначений спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години та надання права на побачення з дітьми у день їх народження 02 червня, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми.

За клопотанням державного виконавця через ухиляння ОСОБА_1 від виконання вказаного рішення суду ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 була обмежена у праві виїзду за межі України без вилучання паспорту шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання її зобов`язань.

Однак, 01.07.2022 року головним державним виконавцем Первомайського відділу державного виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горбулінською Л.О. винесена постанова, якою повернутий виконавчий лист у зазначеній справі стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», через те, що стягував перешкоджав у проведенні виконавчих дій, оскільки не з`являвся в часи визначені судом для побачені з дітьми.

Після повернення виконавчого листа ОСОБА_1 продовжує виконувати рішення суду добровільно, вона привозила дітей у визначені дні на побачення з батьком, проте зустрічі не відбулись через відсутність ОСОБА_2 за місцем зустрічі.

Вказуючи викладене вище, враховуючи, що обмеження у праві виїзду обмежує свободу пересування та має тимчасових характер, ОСОБА_1 просить скасувати таке обмеження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, але її представник адвокат Порхун В.М. в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, але його представники адвокати Кізік А.М. та Лешковят Т.Є. просили в задоволенні клопотання відмовити, так як вважають його необґрунтованим та таким, що не відповідає інтересам дітей.

Від Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов лист, в якому начальник відділу просив розглянути заяву без участі представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у фактичних шлюбних відносинах та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народились сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які залишились проживати з матір`ю. З приводу участі ОСОБА_2 у вихованні дітей між сторонами виник спір.

Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №580 від 13.12.2019 був встановлений порядок побачень ОСОБА_2 з малолітніми синами щоп`ятниці з 16:00 до 20:00 годин та щосуботи з 10:00 до 20:00 годин за місцем проживання батька в АДРЕСА_1

29 грудня 2020 року у справі №484/37/20 провадження №2/484/421/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення способу участі відповідача у вихованні дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей позови були задоволенні частково: визначений спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми.

Тобто, був визначений фактично такий самий порядок побачень ОСОБА_2 з дітьми, який зазначений у рішенні виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області №580.

Рішення набрало законної сили 31.03.2021 та на його виконання 21.04.2021 був виданий виконавчий лист.

Під час виконанні зазначеного рішення суду за поданням державного виконавця ухвалою Первомайського міськрайнного суду Миколаївської області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 була обмежена у праві виїзду за межі України без вилучання паспорту шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання її зобов`язань, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_1 свідомо ухилялась від виконання зобов`язань з виконання вказаного рішення суду.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, звертаючись в суд із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу, у такій мірі, що втрачається необхідність для застосування такого заходу забезпечення, якщо втрачається справедливий баланс приватних інтересів боржника на свободу пересування та публічний інтерес, пов`язаний із гарантіями права кожного на розгляд справи судом у розумний строк, до якого входить також строк виконання остаточного рішення суду, що є елементом права кожного на справедливий суд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи наведене, предметом доказування у даній справі є не факт ухилення від виконання зобов`язання, який вже мав відбутися на час постановлення ухвали (про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України), яку боржник просить скасувати, а факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу настільки, що втрачається необхідність для застосування такого заходу забезпечення.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон можуть бути установлені судом не за наявність факту невиконання зобов`язання, установленого рішенням суду, а за ухилення від його виконання.

Постановою головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 01.07.2022 встановлено, що 10.06.2022, 11.06.2022, 17.06.2022, 18.06.2022, 24.06.2022, 25.06.2022, 28.06.2022, ОСОБА_1 в часи, визначені виконавчим документом разом з синами була присутня за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відсутність стягуюча створило перешкоди у проведенні виконавчих дій, отже виконавчий лист у справі №484/37/20 провадження №2/44/421/20 повернутий стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З повідомлень виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 13.09.2022 та 20.09.2022, копії яких надані представником заявниці, вбачається, що з метою перевірки проведення виконання зазначеного вище рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №580 ОСОБА_1 09.09.2022, 16.09.2022 привезла дітей на побачення з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , однак зустріч батька з дітьми о 16:00год не відбулась через його відсутність за вказаною адресою.

Отже викладене свідчить про те, що ОСОБА_1 добровільно виконує рішення суду. Після повернення виконавчого документа стягувачу, останній не пред`явив виконавчий документ до виконання та на теперішній час примусове виконання судового рішення не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження щодо неї у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Первомайського міськрайнного суду Миколаївської області від 20 липня 2021 року у справі № 484/37/20.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 258, 259, 260, 263, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту шляхом заборони перетинати державний кордон України , встановлене ухвалою Первомайського міськрайнного суду Миколаївської області від 20 липня 2021 року у справі №484/37/20.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Мельничук