Справа № 524/5314/22
Провадження № 2/524/321/23
14.03.2023 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Топчій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що сторони з 12.09.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо один від одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.
Відповідач в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Між сторонами 12.09.2003 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.09.2003, актовий запис № 814.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У ході судового розгляду судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача.
Отже, суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81,223,229, 247, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що був зареєстрований 12.09.2003 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 814.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий.

Суддя О.В. Гончаренко