Справа № 301/3892/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Даруда І.А.,

при секретарі Сатін Н.М.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01.01.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено письмовий договір позики, який оформлений у формі письмової розписки. Так, відповідно до умов цього договору, позичальник ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 70000 грн. (сімдесят тисяч гривень) в борг, які зобов`язалася повернути позивачу до 01 серпня 2022 року. Дані обставини стверджуються відомостями які містяться у розписці написаній власноручно відповідачкою, а також її власноручним підписом та підписами свідків. Відповідачка у встановлений в розписці строк коштів не повернула та надалі не має такого наміру, оскільки ні частинами, ні в інший спосіб не бажає виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів в добровільному порядку, в зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_3 борг в сумі 70000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів, що викладені в позовній заяві, просили такі задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, які причини неявки суду не поввідомила, хоча належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи. (а.с.21). Відзиву відповідачка не подавала.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01.01.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено письмовий договір позики, який оформлений у формі письмової розписки (а.с.7). Так, відповідно до умов цього договору, позичальник ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 70000 грн. (сімдесят тисяч гривень) в борг, які зобов`язалася повернути позивачу до 01 серпня 2022 року.

Відповідачка у встановлений в розписці строк коштів не повернула та надалі не має такого наміру, оскільки ні частинами, ні в інший спосіб не бажає виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів в добровільному порядку.

Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (кредитор) передає іншій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути кредитору таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в момент передачі грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов`язання та підстави його виникнення - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Правилами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідно до частини 1 статті 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а статтею 599 цього Кодексу встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики підлягають до задоволення, оскільки остання не виконала умови договору позики від 01.01. 2022року і не навела у суді доказів спростування вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 82, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 629, 610, 611, 612, 625, 1047, 1049 ЦК України, суд,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 70000 (сімдесят тисяч) гривень боргу за договором позики від 01.01. 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору.

На рішення може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи. які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда