Придніпровський районний суд м.Черкаси

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», як правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення страхового відшкодування, стягнення неустойки, стягнення трьох відсотків річних, інфляційних та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (в редакції від 03.02.2022р.) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», як правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення страхового відшкодування, стягнення неустойки, стягнення трьох відсотків річних, інфляційних та відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.10.2018р., на перехресті вул. Р.Люксембург та бульв. Шевченка в м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю транспортного засобу ГАЗ-3110, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої автомобілі зазнали технічних пошкоджень.

Згідно із постановою Соснівського районного суду м. Черкас від 29.11.2018р. (справа № 712/14026/18, провадження № 3/712/4114/18) винним в спричиненні настання дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ-3110, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , на момент настання ДТП була застрахована згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM/2713687 в ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС».

Керуючись ст. ст. 33 та 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою отримання страхового відшкодування 19.10.2018р. представництву ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» в м. Черкаси, були надані всі документи, необхідні для прийняття рішення щодо сплати належного страхового відшкодування, в тому числі повідомлення про настання страхового випадку та заяву про страхове відшкодування.

20.02.2019р. позивачем було звернуто до страховика, шляхом подання заяви, із вимогою повідомити його, на якому етапі страхова справа та, на коли страховиком планується виплата належного йому страхового відшкодування. В той же час, 10.05.2019р. позивачем направлено скаргу до МТСБУ та НАЦКОМФІНПОСЛУГ, із вимогою провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС», щодо безпідставної затримки у виплаті страхового відшкодування та ігнорування запитів позивача, як споживача страхових послуг.

НАЦКОМФІНПОСЛУГ направило позивачу листа за вих. № Г-7914 від 13.05.2019р., відповідно до змісту якого, власниками пошкодженого транспортного засобу, на момент настання ДТП, являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, в свою чергу, не наділили позивача, начебто, правом отримувати страхове відшкодування, за випадком, що мав місце 16.10.2018р.

Позивач зазначає, що разом із повідомленням про настання ДТП, ним було надано страховику доручення від 30.08.2018р., відповідно до якого, вище згадана, ОСОБА_3 довірила позивачу отримувати страхові відшкодування, пов`язані із пошкодженням транспортного засобу RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 .

Незважаючи на наявність вказаної довіреності, НАЦКОМФІНПОСЛУГ повідомляє про відсутність в ТДВ СТДВ "ГЛОБУС" підстав здійснення належного позивачу страхового відшкодування. За основу даного рішення державний регулятор приймає, нібито, офіційну відповідь нотаріуса Анджея Барабаш, який повідомляє про недійсність вказаної вище довіреності. Крім того, позивач зазначає, що дана відповідь не може вважатися офіційним документом, в силу відсутності скріплення гербовою печаткою, офіційного перекладу та проставляння апостилю.

Відповідно до Листа Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу управління нотаріату та фінансового моніторингу юридичних послуг відділу правової допомоги та легалізації документів Міністерства юстиції України від 23.06.2011р. "Особливості проставлення апостиля на документах, що видані нотаріусами та судами України", а саме: « Україна є учасницею окремих міжнародних договорів, якими скасоване будь-яке додаткове засвідчення офіційних документів, що подаються до установ держав - учасниць такого Договору. На сьогодні діють Договори про правову допомогу між Україною та зокрема, Польщею тощо. Під дійсністю документів у вказаних Договорах передбачається наступне: документи, що були складені або засвідчені відповідною установою однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та засвідчені підписом компетентної особи, мають силу документа на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що засвідчені відповідним органом. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж і на території другої Договірної Сторони.»

Зважаючи на вище викладене, позивач вважає, що вказана відповідь нотаріуса Анджея Барабаш, не може вважатися офіційним, на території України, документом, а тому підстав для відмови ТДВ СТДВ "ГЛОБУС" у виплаті належного страхового відшкодування відсутні.

Із листа № Г-7914 від 13.05.2019р., наданого НАЦКОМФІНПОСЛУГ, між ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» та ПрАТ «СК «УСГ» 19.12.2019р. укладено Договір про приєднання, відповідно до якого ПрАТ «СК «УСГ» являється набувачем всіх прав та обов`язків ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС».

Для з`ясування нанесеної позивачу матеріальної шкоди було проведено авто- товарознавчу експертизу (дослідження) № 001/19-1 від 27.03.2019р. судовим експертом Кипою С.М. Відповідно до результатів проведеного дослідження розмір нанесених позивачу матеріальних збитків, нанесених внаслідок ДТП, складає 42 181 грн. 13 коп.

Відповідно до розрахунків, наведених позивачем: пеня за прострочення заборгованості складає 25 151 грн. 40 коп.; сума інфляційного збільшення боргу складає 6877грн. 50 коп.; три проценти річних від простроченої суми складає 3 474 грн. 00 коп.

Загальна сума штрафних нарахувань з 17.01.2019р. (дата необхідного виконання страховиком свого обов`язку, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») по 15.10.2021р. (дата подання позову), складає 35 502 грн. 90 коп., та підлягає стягненню із відповідача, а саме ПрАТ «СК «УСГ».

Внаслідок незаконних дій страховика, як вказує позивач, йому було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу безпідставної відмови Страховика у виплаті належного мені страхового відшкодування; після пошкодження транспортного засобу RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 , постійно відчуваючи напруження в родині та будучи не в змозі пересуватися на автомобілі, фактично змушений замість владнання свого життя та життя своєї родини, звертатися до суду та захищати протизаконно порушені права; зазначені обставини, в які він був поставлений неправомірними діями страховика, та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для самопочуття і здоров`я позивача.

Оскільки в результаті ДТП позивачем були понесені душевні страждання, які він зазнав у зв`язку із пошкодженням свого майна, а саме, - автомобіля RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 , вважає за необхідне відшкодувати, за рахунок правонаступника ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС», а саме ПрАТ «СК «УСГ», моральну шкоду у розмірі 15000грн.

Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з ПрАТ "СК "УСГ" на свою користь невиплачене страхове відшкодування, в розмірі 42 181 грн. 13 коп.; штрафні санкції, в розмірі 35 502 грн. 90 коп.; моральну шкоду, в розмірі 15 000 грн. 00 коп.; понесені документально підтверджені судові витрати судовий збір в сумі 1 903 грн. 20 коп.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2021р. справу направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси за підсудністю.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2022р. прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти такого порядку розгляду справи заявлено не було.

Ухвалою суду від 05.07.2022р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 05.07.2022р. призначено по справі судову авто-технічну експертизу і зупинене провадження по справі.

Ухвалою суду від 26.09.2022р. поновлене провадження по справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою суду від 13.10.2022р. призначено по справі судову авто-технічну експертизу і зупинене провадження по справі.

Ухвалою суду від 23.11.2022р. поновлене провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Відповідачем подано через представника відзив на позов, який прийнятий судом та за яким просить відмовити у задоволенні позову, який є безпідставним та необгрунтованим. Зазначено, що позивачем не були надані документи, які передбачені ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які б підтверджували право позивача на отримання страхового відшкодування, а тому у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем щодо такої виплати; звертаючись із повідомленням про ДТП позивач пояснив, що автомобіль є не розмитненим, ТЗ був 31.10.2018р. оглянутий та складений протокол огляду у присутності позивача; відповідач звернувся до судового експерта Кипа С.М., яким 02.01.2019р. складено висновок №001/19, в т.ч. ремонтна калькуляція і визначена вартість відновлювального ремонту ТЗ, яка становить 106 499грн. 21коп., а ринкова вартість ТЗ, як зазначено становить 650євро, що за курсом НБУ на дату оцінки становить 18909грн. 57коп. Отже, вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує ринкову вартість ТЗ до ДТП. При цьому, на даний час позивач намагається стягнути із відповідача грошові кошти за вже розмитнений ТЗ.

Також зазначено, що згідно із звітом №65/01/19 від 22.01.2019р. ринкова вартість пошкодженого ТЗ внаслідок ДТП становить 8869грн. 99коп. Отже, ТЗ є фізично знищеним.

Відповідач не погоджується із висновком дослідження, який наданий із позовною заявою. При цьому, звертає увагу, що висновок №001/19-1 від 27.03.2019р. проведений з врахуванням того, що ТЗ було розмитнено, що призвело до здороження ринкової вартості. Вважає, що даний висновок не є належним та допустимим доказом, здійснено без виклику заінтересованої особи на огляд. Огляд на замовлення проводився 19.03.2019р., а той час, як ДТП мало місце 16.10.2018р.

Отже, як на думку відповідача, якби позивач і мав право на страхове відшкодування, то сума страхового відшкодування була б обрахована з розміру матеріального збитку, визначеного у цінах на день проведення експертизи, а не за бажанням позивача.

Щодо відшкодуванню позивачу моральної шкоди, то вважає такі вимоги безпідставними, оскільки позивачем не надано жодного документу, на підтвердження завданої йому моральної шкоди.

Крім того, відповідач вважає необгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача інфляційних втрат, 3% річних, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України та пені. При цьому, щодо нарахування пені відповідач вказує на пропуск строків позовної давності, передбачених ст.ст. 258, 261, 256 ЦК України. Вказує, що позивачем не наведено обставин, в чому саме полягає порушення його права саме 17.01.2019р.

Отже, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивачем надано відповідь на відзив, за яким просить задовольнити позовні вимоги і не погоджується із доводами, які викладені відповідачем у відзиві.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем подано не було.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.

В судове засідання не з`явився представник відповідача, будучи належним чином відповідач повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

Враховуючи думку учасників справи та їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що 16.10.2018р., на перехресті вул. Р.Люксембург та бульв. Шевченка в м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю транспортного засобу ГАЗ-3110, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в республіці Польща за номером 2752434.

Згідно із постановою Соснівського районного суду м. Черкас від 29.11.2018р. (справа № 712/14026/18, провадження № 3/712/4114/18) винним в спричиненні настання дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ-3110, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , на момент настання ДТП була застрахована згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM/2713687 від 14.05.2018р. в ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС».

Заяву про виплату страхового відшкодування та повідомлення про ДТП ОСОБА_1 подав до страхової компанії 19.10.2018р. Також ним були надані письмові пояснення з приводу ДТП, як додаток до повідомлення про ДТП.

Встановлено, що між ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» та ПрАТ «СК «УСГ» 19.12.2019р. укладено Договір про приєднання, відповідно до якого ПрАТ «СК «УСГ» являється набувачем всіх прав та обов`язків ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС».

Разом із повідомленням про настання ДТП, позивачем було надано страховику доручення від 30.08.2018р., відповідно до якого ОСОБА_3 довірила ОСОБА_1 отримувати страхові відшкодування, пов`язані із пошкодженням транспортного засобу RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 , яке посвідчено нотаріусом Анджей Барабаш в м. Бидгощ (реперторій А номер 3056/2018-/-). Дане доручення надане із перекладом на українську мову (переклад здійснено 30.08.2018р.).

Слід зазначити, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право", документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.».

Відповідно до ст. 15 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (ратифікована постановою ВР 04.02.1994р.), документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 даним дорученням підтвердив своє право на отримання страхового відшкодування внаслідок ДТП.

При цьому, посилання сторони відповідача на відповідь від нотаріуса (надана разом із відзивом), яка надана на запит ПАТ «СК «УСГ» від 28.01.2019р. щодо надання довіреності (наданий разом із відзивом), - щодо довіреності, яка начебто, є фальсифікованою та такою, що ніколи не видавалась нотаріусом та не підписувалась особисто нотаріусом, - як на думку суду, не є належними, достовірними та допустимим доказами, оскільки наданий відповідачем запит страхової компанії від 28.01.2019р. №К-031/19 не містить перекладу на українську мову, а відповідь не містить також перекладу на українську мову, здійсненого відповідно до вимог законодавства та всіх реквізитів офіційного документу. Отже, доводи сторони відповідача в даному випадку, про відсутність у позивача права на отримання страхового відшкодування, є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 08.01.2019р. звернувся до ТДзВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» із заявою про результати вирішення його заяви про здійснення виплати страхового відшкодування. У додатку до заяви ним було долучено нотаріально засвідчений переклад свідоцтва про реєстрацію пошкодженого ТЗ та копію постанови суду від 29.11.2018р. У заяві мається відмітка про те, що ці документи були саме 08.01.2019р. отримані представником страхової компанії, що не оспорюється та не спростовано відповідачем.

НАЦКОМФІНПОСЛУГ направило позивачу листа від 10.06.2019р. на № Г-7914 від 13.05.2019р., відповідно до змісту якого зазначено, що власниками пошкодженого транспортного засобу, на момент настання ДТП, являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, в свою чергу, не наділили ОСОБА_1 правом отримувати страхове відшкодування, за випадком, що мав місце 16.10.2018р. і рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №023/2022 від 17.11.2022р., наданої судовим експертом Кипа С.М., на виконання ухвали суду від 13.10.2022р. по даній цивільній справі, - ринкова вартість ТЗ RENAULT LAGUNA, д.н.з. НОМЕР_2 на момент настання ДТП, яка мала місце 16.10.2018р. встановити неможливо, автомобіль перебував на митному контролі і мав тільки митну вартість, що становила 27620грн. 19коп.; вартість відновлювального ремонту вказаного ТЗ без врахування фізичного зносу складників, що підлягають заміні у зв`язку з ДТП, яка мала місце 16.10.2018р., складає 107595грн. 09коп.; коефіцієнт фізичного зносу складників, що підлягають заміні, становить 0,70, а в грошовому еквіваленті 63503грн. 21коп.; вартість відновлювального ремонту вказаного ТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають до заміни в зв`язку з ДТП, яка мала місце 16.10.2018р., складає 44091грн. 88коп.; вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного ТЗ, в результаті ДТП, яка мала місце 16.10.2018р. прирівнюється до його митної вартості і складає 27620грн. 19коп.

Даний висновок експертизи є належним та допустимим доказом, наданий до суду на виконання ухвали суду від 13.10.2022р.

При цьому, слід зазначити, що клопотання сторони позивача, яке датоване 23.12.2022р. про приєднання до справи висновку додаткової судової авто-товарознавчої експертизи №029/2022 від 14.12.2022р., складеної судовим експертом Кипа С.М. на підставі заяви ОСОБА_1 , повернуто без розгляду в судовому засіданні 20.01.2023р., відповідно до ст.222 та ч.4 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

За нормами п.1 ч.1 ст. 22 ЦК Українип, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є , зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як передбачено ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

За нормами п.п.2, 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як передбачено ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) - є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ч.22.1 ст. 22 цього Закону).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ч.1 п.1 ст.28 цього Закону).

Відповідно до ст. 29 згаданого Закону (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п.п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону).

Відповідно до ст. 34 цього Закону (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до ст. 35 згаданого Закону (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а)найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 згаданого Закону).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07.06.2017р. у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі №758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016р. у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, під час розгляду справи та оцінки досліджених доказів, судом встановлено, що позивач має право на виплату йому страховою компанією відповідачем по справі, страхового відшкодування у розмірі 27620грн. 19коп., враховуючи висновок судової експертизи №023/2022 від 17.11.2022р., наданий на виконання ухвали суду, а не 42181грн. 13коп., як він просить у позовній заяві, оскільки не можливо, в силу ст.ст. 76, 77, 78 та 102 ЦПК України, вважати висновок дослідження від 27.03.2019р. доказом. При цьому, за встановлених обставин, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем як не було здійснено виплату страхового відшкодування у строки та порядку, що визначені чинним законодавством, так і не було прийнято рішення про відмову у здійсненні такої виплати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідачем не доведена правомірність його поведінки відносно позивача у спірних правовідносинах.

Також, враховуючи норми п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого граничний строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплати складає 90 днів, а тому, починаючи з 91-го дня після звернення ОСОБА_1 з необхідними документами про виплату страхового відшкодування, у страховика страхової компанії виникло прострочення виконання грошового зобов`язання. Так, встановлено, що ДТП мала місце 16.10.2018р., заява про виплату страхового відшкодування була подана до страхової компанії 19.10.2018р., то 90-тий день настав 16.01.2019р., а 91-й день 17.01.2019р. Позовна заява подана до суду поштовим відправленням 15.10.2021р. (надійшла до суду 18.10.2021р.).

Відповідно, нарахування за нормами ст. 625 ЦК України слід вважати вірними, враховуючи розмір розміру страхового відшкодування (борг за грошовим зобов`язанням) 27620грн. 19коп.: інфляційні втрати (за період з лютого 2019р. по вересень 2019р.) 4503грн. 40коп., 3% річних (за період з 17.01.2019р. по 15.10.2021р., кількість прострочених днів становить 1002) 2274грн. 68коп. В іншій частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій слід відмовити, оскільки вони є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені, то в цій частині вони також підлягають до часткового задоволення, враховуючи норми ст. 992 ЦК України, п.36.5 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, як зазначено вище, встановлено розмір заборгованості 27620грн. 19коп. і, відповідно за несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховин має сплатити на вимогу позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Між тим, позивач просить стягнути пеню за період з 17.01.2019р. по 15.10.2021р.

При цьому, суд погоджується із доводами відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, враховуючи норми ч.1 та п.1 ч.2 ст.258 ЦК України про те, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, як зазначалось вище, позовна заява направлена до суду 15.10.2021р. (надійшла до суду 18.10.2021р.), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню у розмірі 3860грн. 35коп., яка нарахована за період з 15.10.2020р. по 15.10.2021р. В іншій частині слід відмовити, оскільки позивачем пропущені строки позовної давності та судом визначено розмір заборгованості 27620грн. 19коп., а не 42181грн. 00коп., як просив позивач.

Що стосується позовних вимог про відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди у розмірі 15000грн. 00коп., то в цій частині вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі. Слід зазначити, що у позовній заяві позивачем взагалі не вказані обставини, які б свідчили про спричинення йому такої шкоди саме відповідачем. Крім того, відсутні дані про те, що за умовами полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AM/2713687 від 14.05.2018р. було передбачене відшкодування страховиком потерпілому моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та недоведеними.

Таким чином, за результатами розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а саме, - стягнути з відповідача на користь позивача: невиплачене страхове відшкодування у розмірі 27620грн. 19коп.; три відсотки річних, нарахованих за період з 17.01.2019р. по 15.10.2021р. у розмірі 2274грн. 68коп., інфляційні, нараховані за період з лютого 2019р. по вересень 2021р. у розмірі 4503грн. 40коп.; пеню за несплату страхового відшкодування за період з 15.10.2020р. по 15.10.2021р. у розмірі 3860грн. 35коп. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Слід зазначити, що при прийнятті вказаного судового рішення судом враховувалася позиція ВС, яка викладена у постанову від 19.02.2020р. у справі №758/16044/16-ц.

Враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 749грн. 65коп. (при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1816грн. 00коп., про що свідчить квитанція від 15.10.2021р.) та витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 2270грн. 00коп. (сплачено 5500грн. 00коп. відповідно до квитанції від 20.01.2023р.), враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 41,28%.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32-А), як правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) невиплачене страхове відшкодування у розмірі 27620грн. 19коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32-А), як правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) три відсотки річних, нарахованих за період з 17.01.2019р. по 15.10.2021р. у розмірі 2274грн. 68коп., інфляційні, нараховані за період з лютого 2019р. по вересень 2021р. у розмірі 4503грн. 40коп., а всього 6778грн. 09коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32-А), як правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) пеню за несплату страхового відшкодування за період з 15.10.2020р. по 15.10.2021р. у розмірі 3860грн. 35коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32-А), як правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 749грн. 65коп. та витрати, понесені за проведення експертизи (висновок експерта від 17.11.2022р. №023/2022) у розмірі 2270грн. 40коп., а всього 3020грн. 05коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 20.02.2023р.

Головуючий: С. М. Позарецька