Справа № 367/4516/20
Провадження №2-о/367/115/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2023 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: Одарюка М.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Довгополої І.В.

заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - Філіпової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України, про встановлення факту, -

в с т а н о в и в:

10 листопада 2022 року дана цивільна справа надійшла до Ірпінського міського суду Київської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він проходить військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України. 26 грудня 2019 року він звернувся до комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України з вирішення питань щодо включення до особових справ військовослужбовців інших осіб як членів їхніх сімей (далі - комісія Адміністрації Держприкордонслужби) з рапортом про включення до його особової справи як члена сім`ї його пасинка (сина дружини) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 є дитиною від першого шлюбу його дружини ОСОБА_3 , з якою він 23 серпня 2018 року уклав шлюб. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 02 липня 2018 року у справі № 129/1305/18 визначено, що його малолітній пасинок ОСОБА_2 проживатиме з матір`ю. З цього часу вони з пасинком проживають разом і всі витрати на пасинка вони несли і продовжують нести разом із дружиною. Його дружина ОСОБА_3 перебуває з 11 листопада 2019 року в соціальній відпустці по догляду за їх спільною дитиною до досягнення трирічного віку. З 13 грудня 2019 року по теперішній час вони разом з дружиною та пасинком зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Підтвердженням того, що його пасинок проживає разом із ним є довідка від 17 грудня 2019 року № 676, видана Ірпінською спеціалізованою загальноосвітньою школою № 12, про те, що дитина навчається у 1-Б класі вказаної школи.

За результатами розгляду рапорта комісія Державної прикордонної служби України прийняла оформлене протоколом №1 рішення про відмову у задоволенні клопотання з причин невизнання пасинка ОСОБА_2 членом його сім`ї, що позбавляє дитину права на сім`ю, так як сім`ї в якій він народжений, на цей момент не існує.

ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є членом його сім`ї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Філіпова Г.М. проти задоволення заяви не заперечувала, акцентувала увагу на тому, що Адміністрація Державної прикордонної служби України не можу бути заінтересованою особою по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проходить військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України.

26 грудня 2019 року заявник звернувся до комісії Адміністрації Держприкордонслужби з рапортом про включення до його особової справи як члена сім`ї його пасинка (сина дружини) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами розгляду вказаного рапорта 25 лютого 2020 року комісія Адміністрації Держприкордонслужби прийняла рішення, оформлене протоколом №1, про відмову у задоволенні клопотання заявника з причин невизнання пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом його сім 'ї.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 02 липня 2018 року у справі № 129/1305/18 був розірваний. Також вказаним рішенням з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1 000,00 грн щомісячно до досягнення повноліття.

23 серпня 2018 року заявник ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 виходив із того, що рішення комісії Адміністрації Держприкордонслужби від 25 лютого 2020 року, оформлене протоколом №1, зумовило необхідність встановлення юридичного факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є членом його сім`ї.

Метою встановлення такого факту заявник визначив зарахування до складу членів його сім`ї пасинка ОСОБА_2 в його особовій справі, надання ОСОБА_2 можливості реалізації своїх прав як члена сім`ї військовослужбовця та члена сім`ї учасника АТО, постановка разом із заявником та іншими членами його сім`ї на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц.

Згідно з пунктом 15 розділу 11 Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2017 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2017 року за № 1011/30879, внесення до особових справ військовослужбовців інших осіб як членів сім`ї здійснюють посадові особи, на яких покладені обов`язки обліку ведення та зберігання особових справ, на підставі наказу начальника відповідного органу Держприкордонслужби, де проходить службу цей військовослужбовець, виданого згідно з висновком комісії з питань внесення до особових справ військовослужбовців як членів їхніх сімей.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що діюче законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження юридичного факту, який просить встановити заявник, заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України, про встановлення факту.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є членом сім`ї (пасинком) ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.П. Одарюк

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2023 року.