ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2023 року м. Кропивницький

справа № 395/952/21

провадження № 22-ц/4809/402/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бравермана Владислава Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на додаткове рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2022 року у складі судді Орендовського В. А. і

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань» (далі ТОВ «МТС Ятрань») та, з урахуванням заяви про уточнення позовних, вимог просила:

-визнати недійсним пункт 2 додаткової угоди від 10 вересня 2014 року до договору оренди землі № 231, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав за № 27930825 від 10 жовтня 2014 року та № 3293198 від 30 січня 2015 року, в частині залишення пункту 4.2. договору оренди землі № 231, укладеного 13 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МТС Ятрань», зареєстрованого у Новомиргородському відділі КРФ ДП 03 квітня 2007 року за № 629 у редакції: «Щорічний розмір орендної плати складає 3 (три) відсотки від грошової оцінки об`єкту оренди, що визначається відповідно до законодавства України»;

-викласти п. 4.2 договору оренди у такій редакції: «4.2 Розмір орендної плати: 4.2.1 розмір орендної плати за 2014 рік становить 8 505,31 (після виплати орендарем податків і зборів); 4.2.2 розмір орендної плати за 2015 рік становить 10 000 (після виплати орендарем податків і зборів); 4.2.3 щорічний розмір орендної плати з 2016 по 2023 рік включно становить 13 000 грн (після виплати орендарем податків і зборів);

-розірвати договір оренди землі № 231, укладений 13.11.2006 між ОСОБА_2 та ТОВ «МТС Ятрань», зареєстрований в Новомиргородському відділі КРФ ДП 03 квітня 2007 року за № 29 та додаткову угоду до нього від 10 вересня 2014 року, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав за № 728883 від 07 жовтня 2014 року та № 8557129 від 29 січня 2015 року;

-стягнути на свою користь заборгованість з орендної плати у розмірі 39 000 грн та пеню за несвоєчасну виплату орендної плати у розмірі 13 169,98 грн;

-стягнути на свою користь усі понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що додаткова угода від 10 вересня 2014 року до договорів оренди землі № 231, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав за № 27930825 від 10 жовтня 2014 року та № 3293198 від 30 січня 2015 року, була укладена під впливом обману щодо розміру орендної плати, тому має бути визнана недійсною в частині орендної плати на підставі ст. 230 ЦК України.

Крім того, з 2018 року орендар перестав платити орендну плату, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за 2018-2020 роки та пені за несвоєчасну виплату орендної плати.

Рішенням Новомиргродського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «МТС Ятрань» про розірвання договору оренди та визнання його недійсним, стягнення несплаченої орендної плати та пені відмовлено.

Судові витрати по справі покладено на позивача.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довела, що її права як власника земельних ділянок і відповідно орендодавця порушені відповідачем.

Додатковим рішенням Новомиргродського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2022 року заяву представника ТОВ «МТС Ятрань» Федорова З.Ф. про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат задоволено.

Доповнено рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «МТС Ятрань» про розірвання договору оренди та визнання його недійсним, стягнення несплаченої орендної плати та пені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МТС Ятрань» судові витрати по справі, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 9 750 грн.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що з поданих стороною відповідача документів вбачається, що відповідачем дійсно понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на загальну суму 9 750 грн, яка співмірна з складністю справи та наданих адвокатом обсягом послуг, складністю послуг, часом, витраченим адвокатом Федоровим З.Ф. на виконання послуг, наданих згідно актів, значенням справи для відповідача, що пов`язано з репутацією ТОВ «МТС Ятрань» як відповідача по справі.

В апеляційній скарзі адвокат Браверман В. О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати додаткове рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2022 року та відмовити в задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення є необґрунтованим та незаконним, адже суд першої інстанції не мав права розглядати докази, долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем, відповідно мав відмовити в задоволенні заяви.

Дата додаткової угоди № 5 від 01.12.2021 до угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 18.08.2020, на яку посилався представник відповідача і суд, свідчить про те, що вона існувала ще до подання відповідачем відзиву на позов, який було подано 13.12.2021.

Крім того, угода від 18.08.2020, додаткова угода № 4, додаткова угода № 5 та платіжне доручення № 4452, які долучені представником відповідача як докази понесення судових витрат є неналежними, недостатніми та недостовірними доказами.

Умови додаткових угод № 4 та № 5 суперечать одна одній, оскільки умови додаткової угоди передбачають, що вартість правничої допомоги по іншій справі становить 16 500 грн, а коли справу № 395/479/21 було залишено без розгляду, відповідач не зав і не міг знати про виникнення нового позову.

Будь-яких доказів розрахунку, крім платіжного доручення № 4452 від 24.06.2021, де зазначається додаткова угода № 4, яка не має відношення до справи № 395/952/21, представник відповідач не надавав, а саме доручення є недостовірним доказом, так як не містить ні підпису банку, ні підпису ТОВ «МТС Ятрань».

Сума судових витрат, заявлених до відшкодування є неспівмірно меншою ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, що є самостійною підставою для відмови відповідачеві у відшкодуванні судових витрат на правову допомогу.

Крім того, сума судових витрат є необгрунтвоаною з огляду на те, що не розписано які саме процесуальні документи були подані до суду, а консультація стосовно предмету спору мала місце при виконанні додаткової угоди № 4 і не може бути двічі врахована як правова допомога.

Час, зазначений відповідачем на складання відзиву є необгрунтовано завищеним, а засіданні 20.04.2022 не відбулося з технічних причин, а тому на нього не могло бути витрачено один день.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від адвоката Бравермана В. О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Від адвоката Федорова З. Ф., який представляє інтереси ТОВ «МТС Ятрань», надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутностіучасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 12 годину 30 хвилин 14 березня 2023 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За приписами частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, яка регламентує витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За приписами частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Матеріалами справи підтверджується, що 14 грудня 2022 року до закінчення судових дебатів у справі представник ТОВ «МТС Ятрань» - адвокат Федоров З. Ф. через систему «Електронний суд» надіслав до Новомиргродського районного суду Кіровоградської області відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому у відповідності до вимог частини першої статті 134 ЦПК України подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які очікував понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 16 500 грн (том 1 а. с. 80-86).

Рішення Новомиргродським районним судом Кіровоградської області винесене 10 червня 2022 року (том 1 а. с. 170-173).

15 червня 2022 року адвокат Федоров З. Ф., який представляє інтереси ТОВ «МТС Ятрань», засобами поштового зв`язку подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки судом першої інстанції не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з розглядом справи, та просив стягнути на користь відповідача з ОСОБА_1 9 750 грн (том 3 а. с. 1-4).

На підтвердження доводів заяви представником відповідача була надана Угода про захист (представництво) та надання правової допомоги від 18.08.2020, укладена між відповідачем та АО «Адвокатська фірма «Волосян Пільгуй і партнери» (том 3 а. с. 5).

Згідно п. 1 вказаної угоди в порядку та на умовах визначених цією Угодою, клієнт доручає, а виконавець зобов`язується здійснювати захист (представництво) прав та інтерсів у цивільних справах у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Вартість правової допомоги, інші витрати та порядок їх оплати, в тому числі за вивчення справи, за тривалість, за результат, погодинна оплата роботи адвоката, витрати по відрядженню, витрати по оплаті роботи спеціаліста, тощо, регулюються окремою додатковою угодою.

З метою надання правничої допомоги у цивільній справі № 395/479/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «МТС Ятрань» про розірвання договору оренди землі, стягнення несплаченої орендної плати та пені, між сторонами договору від 18.08.2020 було укладено Додтакову угоду № 4 від 23.06.2021, пунктом 2 якої передбачено, що вартість правової допомоги становить 16 500 грн (том 3 а. с. 6).

Копією платіжного доручення № 4452 від 24 червня 2021 року підтверджується, що ТОВ «МТС Ятрань» на рахунок АО «Адвокатська фірма «Волосян Пільгуй і партнери» було сплачено 16 500 грн за захист та надання правової допомоги згідно додаткової угоди № 4 від 23.06.2021 без ПДВ (том 3 а. с. 8).

Ухвалою Новомиргродського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2021 року у справі № 395/479/21, у зв`язку з тим, що позов було залишено без розгляду, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МТС Ятрань» 6 750 грн витрат на професійну правничу допомогу (том 3 а. с. 11-12).

Після подання позовної заяви, що є предметом розгляду, між ТОВ «МТС Ятрань» та АО «Адвокатська фірма «Волосян Пільгуй і партнери» була укладена Додаткова угода № 5 від 01.12.2021 до Угоди про захисть (представництво) та надання правової допомоги від 18.08.2020, відповідно до якої клієнт доручає, а виконавець зобов`язуєтьсяя здійснювати захист прав та інтересів клієнта у цивільній справі № 395/952/21 (том 3 а. с. 7).

Пунктом 2 вказаної додаткової угоди визначено, що вартість правової допомоги становит 9 750 грн, а згідно пункту 3 вказаної угоди, у зв`язку із залишенням судом без розгляду позову ОСОБА_1 до клієнта у справі № 395/479/21, сторони домовились, що оплата правничої допомоги у справі № 395/479/21 за додатковою угодою № 4 від 23.06.2021 зараховується як оплата за цією додатковою угодою у сумі 9 750 грн.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 5 від 01.12.2021 сторони підтверджують, що вказані кошти були сплачені клієнтом на рахунок виконавця відповідно до платіжного доручення № 4452 від 24.06.2021.

Також відповідачем на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу було надано копію акту виконаних робіт на підставі додаткової угоди № 5 від 01.12.2021 (том 3 а. с. 9) та детальний опис робіт (том 3 а. с. 10).

З аналізу наданих відповідачем доказів вбачається, що кошти за надання правової допомоги у справі № 395/479/21, а в подальшому, коли позов було залишено без розгляду і подано новий позов, були частково зараховані частково за представництво інтересів у справі № 395/952/21, що спростовує посилання апеляційної скарги на те, що умови додаткових угод № 4 та № 5 суперечать одна одній.

Суд першої інстанції, встановивши, що витрати ТОВ «МТС Ятрань» за надану йому професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 395/952/21 складають 9 750 грн, що підтверджується відповідними доказами, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МТС Ятрань» витрат на правову допомогу.

З огляду на викладене, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що угода від 18.08.2020, додаткова угода № 4, додаткова угода № 5 та платіжне доручення № 4452, які долучені представником відповідача як докази понесення судових витрат є неналежними, недостатніми та недостовірними доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не мав прав розглядати докази, долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем, і відповідно мав відмовити в задоволенні заяви, не заслуговують на увагу суду, оскільки порядок подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, визначений абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка є спеціальною нормою та визначає, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З аналізу викладеного вбачається, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов, які були дотримані стороною відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що дата додаткової угоди № 5 від 01.12.2021 свідчить про те, що вона існувала ще до подання відповідачем відзиву на позов, який було подано 13.12.2021, не заслуговують на увагу суду, оскільки зазначена додаткова угода була укладена після подання ОСОБА_1 позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що в платіжному дорученні № 4452 від 24.06.2021 зазначено додаткова угода № 4, яка не має відношення до справи № 395/952/21, спростовуються пунктом 4 Додаткової угоди № 5 від 01.12.2021, за змістом якого сторони підтверджують, що кошти були сплачені клієнтом на рахунок виконавця відповідно до платіжного доручення № 4452 від 24.06.2021.

Той факт, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування є меншою ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, адже відповідач на власний розсуд визначив суму, яку просив стягнути, з урахуванням фактично наданих послуг адвокатом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в детальному описі робіт не розписано які саме процесуальні документи були подані досуду, не заслуговують на увагу суду, з огляду на те, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (висновок Великої Палати, викладений у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Безпідставиними є також доводи позивача, про те, що, консультація стосовно предмету спору мала місце при виконанні додаткової угоди № 4 і не може бути двічі врахована як правова допомога, з огляду на те, що в додаткова угода № 4 та додаткова угода № 5 стосуються двох різних справ.

Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року (справа № 910/7586/19) дійшов висновку, що «беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні є не формальною присутністю на ньому, а є підготовкою адвоката до цього засідання, витраченим часом на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередньою участю у судовому засіданні.»

Враховуючи наведене, твердження ОСОБА_1 про те, що адвокатом не могло бути витрачено час на засідання, призначене на 20.04.2022, яке не відбулося, не заслуговують на увагу суду, з огляду на те, що зазначене судове засідання не відбулось у зв`язку технічними неполадками зі сторони представника позивача програми Easycon (том 1 а. с. 196), а наявна в матерілах розписка, свідчить про те, що представник позивача з`явився в судове засідання (том 1 а.с. 197).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат в оскаржуваному судовому рішенні.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бравермана Владислава Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а додаткове рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник