Справа № 234/930/17-ц
Провадження № 6/202/20/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа (боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»), -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни в грудні 2022 року звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення в повному обсязі заборгованості за виконавчим документом. Копію ухвали направити для виконання до Державної прикордонної служби України.

Подання приватного виконавця обґрунтовується тим, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 65103085 з виконання виконавчого листа № 234/930/17-ц, виданого 29.09.2017 Краматорським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал", правонаступника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», заборгованості за кредитним договором № 494И/06 від 20.12.2006 року в сумі 579 358,02 грн.

Під час виконання до банківських установ були направлені постанови про арешт коштів боржника, однак у боржника відсутні відкриті рахунки та кошти на рахунках.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортні засоби.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь від 05.01.2022 про те, що боржник перетинає державний кордон та лінію розмежування з окупованими територіями.

15.04.2021 направлено вимогу до Мінсоцполітики щодо повідомлення про перебування боржника на обліку як внутрішньо переміщеної особи. Відповіді не отримано.

24.12.2021 приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомостей про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника.

У відповіді ГУ ДМС у Донецькій області від 05.01.2022 повідомлено, що боржник значиться документованою паспортами громадянина України для виїзду за кордон: серії НОМЕР_2 від 30.03.2010р. код органу 1446 та серії FL №199966 від 18.01.2018 р. код органу 5120.

З дати відкриття виконавчого провадження з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.

Отже, вжитті заходи щодо примусового виконання рішення не надали результату, боржник ухиляється від виконання судового рішення, порушуючи право стягувача на володіння своїм майном.

У зв`язку з викладеним приватний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України з метою виконання ним своїх зобов`язань.

У судове засідання приватний виконавець Матвійчук Н.Є. не з`явилася, надала заяву про розгляд подання в її відсутність.

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши подання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. перебуває виконавчий лист № 234/930/17-ц, виданий 29.09.2017 Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором № 494И/06 від 20.12.2006 року в сумі 579 358,02 грн.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень,затвердженої наказом Мінюсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5, визначений порядок здійснення обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в`їзду в Україну при виконанні судових рішень. Зокрема, розділом ХІІІ вказаної Інструкції передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця. Подання має обов`язково містити, зокрема, інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань тощо.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері врегульовано Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України».

Так, статтею 6 вказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

При цьому під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Проте матеріали подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не містять доказів того, що боржник, будучи обізнаним про наявність зобов`язання по сплаті боргу та відкриття виконавчого провадження, маючи реальну можливість його виконати, вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

До подання додано лише копію заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення суду від 06.03.2017, копію ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, копію постанов виконавця про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів та майна боржника, копію листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби про перетин боржником державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим, а також копію відповідей Державної фіскальної служби України та Міністерства внутрішніх справ України про відсутність у боржника доходів та зареєстрованих транспортних засобів.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що виконавцем вжито повний обсяг заходів, спрямованих на виконання боржником рішення суду, а боржник, незважаючи на це, ухиляється від виконання свого зобов`язання і може виїхати за кордон, не виконавши наявні зобов`язання, суду не надано.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Отже, застосування такого обмеження як заборона виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

Суд відзначає, що законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Тобто підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а й винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Тож право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, а також не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; не повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

При цьому саме виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Отже, враховуючи, що судом у судовому засіданні достовірно не було встановлено, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, крім того, матеріали подання не містять даних, що виконавцем вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документа, суд вважає, що у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 259-260, 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим листом № 234/930/17-ц від 29.09.2017 року ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 28 лютого 2023 року.

Суддя Н. Ю. Марченко