Провадження № 22-ц/824/1516/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 лютого 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою пропризначення її опікуном, яку мотивувала тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її батьком. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 1999 року у справі № 2-309 її батька було визнано недієздатним і рекомендовано органу опіки та піклування вирішити питання про встановлення над ним опіки.

22 квітня 1999 року її дядька ОСОБА_1 було призначено опікуном над її батьком. Вказувала, що опікун ОСОБА_1 не здійснює належну опіку, зокрема в квартирі, де мешкає її батько, жахливий стан, відсутні продукти харчування, на кухні та в санвузлі антисанітарні умови (брудний посуд, все занедбане та непридатне для існування). Сусіди повідомили, що тривалий час опікун не з`являвся до її батька, та бачили як її батько рився біля смітника. Вона зателефонувала до опікуна, на що останній її повідомив про те, що він хворіє і немає нікого, щоб його замінили. Вона привезла батькові продукти харчування та прибрала в квартирі останнього. Батько проживав у нелюдських умовах, а одяг, який був у квартирі, вона викинула у зв`язку з критичним станом останнього. Вона запропонувала дядькові доглядати за своїм батьком, на що останній погодився. В квартирі, де проживає батько, з 1999 року ремонт ніхто не робив. На даний час її дядько є людиною похилого віку, має незадовільний стан здоров`я, систематично перебуває на стаціонарному лікуванні, потребує догляду, тому немає можливості повноцінно здійснювати опіку над підопічним. В серпні 2020 рокуопікун знову перебував на стаціонарному лікуванні в міській лікарні № 2, тому не може бути опікуном, так як сам потребує стороннього догляду. В травні місяці вона звернулася до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради із заявою про призначення її опікуном над недієздатним ОСОБА_3 і 25 травня 2021 року рішенням виконавчого комітету № 370 її було рекомендовано призначити опікуном

- 2 -

Посилалася, що у серпні 2021 року опікун ОСОБА_1 госпіталізував батька до лікувального закладу, проте на мав можливості забрати його додому через хворобу. 25 серпня 2021 року вона звернулася із заявою до управління соціального захисту та виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна. 30 серпня 2021 року відбулося засідання виконавчого комітету, де її порадили звернутися до суду для встановлення опіки над батьком.У зв`язку з наведеним просилапризначити її опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_3 1955 року народження.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року заяву задоволено. Призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном над її недієздатним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із рішенням заінтересована ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість.

Скаргамотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, що він не може бути опікуном недієздатного брата за станом здоров`я, оскільки він пройшов комісію і отримав документ, що здоровий. Судом не враховано, що він як опікун належним чином доглядає свого брата, що підтверджується показами свідка ОСОБА_5 , довідкою лікарні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4», купує самостійно йому ліки, отримав йому для проживання квартиру і допоміг її приватизувати, зробив там ремонт, купив меблі та інше побутове приладдя, стриже брата. Вказує, що заявниця до весни 2021 року взагалі не цікавилась своїм батьком, не приходила до нього, між ними склалися неприязні стосунки з огляду на спосіб її життя. Вважає, що вона не може бути другим опікуном, бо це зашкодить ОСОБА_1 . Тільки після бесіди у опікунській раді вона написала 03 березня 2021 року заяву про призначення її опікуном. При цьому заявниця та її мати без його відома увірвалися до квартири брата і з метою знайти компромат сфотографували брудний посуд, умивальник, кришку від унітазу, після чого заявниця заявила йому, що позбавить його опікунських прав. Суд не врахував постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 357/14063/19 щодо заявниці за ч.3 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків, як і не врахував постанову цього ж суду у справі № 357/7600/16-ц , згідно якої заявницю затримано у червні 2016 року під час керування автомобілем з ознаками сп`яніння. Вказує, що між ними виник конфлікт.

Заінтересована особа виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області в особі представника Алевтини Жуковської подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив заяву про призначення опікуна, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Заявниця ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокатка Олійник І.С., яка брала участь в засіданні в режимі відеоконференції, подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати оскаржуване рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області як незаконне.

Представник заявниці ОСОБА_2 адвокат Кузьменко Є.А., який брав участь в засіданні в режимі відеоконференції, в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

- 3 -

Заінтересована особа виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, просив урахувати аргументи поданого виконкомом відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що призначення заявниці опікуном над її недієздатним батьком відповідає найкращим інтересам недієздатного ОСОБА_3 та забезпечить реалізацію ним особистих немайнових і майнових прав.

При цьому суд вірно врахував як рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 370 від 25 травня 2021 року про рекомендацію призначити заявницю опікуном недієздатного ОСОБА_3 з метою захисту його прав та інтересів, так і врахував вік та стан здоров`я опікуна ОСОБА_1 , який згідно наявної у справі медичної документації у 2019-2020 роках тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному підприємстві «Білоцерківська міська лікарня № 2», та в силу стану свого здоров`я не має змоги в повній мірі забезпечити стороннім доглядом та підтримкою недієздатного ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, які є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Спірні правовідносини врегульовані ЦК України, згідно ст.55 якого опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст.58 ЦК України).

Судвстановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України).

Відповідно до положень ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ч.5 ст.63 ЦК України).

Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст.64 ЦК України).

Частиною 1 ст.67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Згідно вимог ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

- 4 -

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком заявниці та рідним братом заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 1999 року ОСОБА_3 , 1955 року народження, жителя АДРЕСА_1 визнано недієздатною особою.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 114 від 22 квітня 1999 року встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3 та призначено його опікуном ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що опікун ОСОБА_1 07 листопада 2017 рокупридбав у ПП «МФ «Модерн» меблеву стінку «Лілія» за 2000 грн.; 01 лютого 2010 замовив у ВАТ «Київоблгаз» технічні умови на проектування газопостачання та придбав побутовий лічильник газу, 23 червня 2008 року за 2051,33 грн. придбав холодильник «Норд», 31 жовтня 2009 року придбав стінку «Респект» за 2405 грн. та ТВ «Вікторія вуглова» за 321 грн., 12 лютого 2008 року придбав плиту газову «Норд 102-4А» за 999,30 грн. та 23 травня 2009 року придбав і встановив металеві двері до квартири за 1000 грн.

ОСОБА_1 є ветераном праці, відповідно до трудової книжки працювавіз 02 вересня 1971 року по 25 травня 2012 року.

Витягом з протоколу № 07 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради від 30 серпня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні її заяви щодо звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна.

До матеріалів справи ОСОБА_1 долучено копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно заявниці у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення; копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року про визнання заявниці винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Білоцерківське районне управління поліції 16 квітня 2021 року повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для внесення його звернення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

КП БМР «ЖЕК № 7» 30 серпня 2021 року видало характеристику на ОСОБА_1 , відповдіно до якої скарг від сусідів на останнього до КП БМР «ЖЕК № 7» не надходило.

КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» повідомило про те, що ОСОБА_3 10 серпня 2021 року доставлений для огляду лікарем психіатром бригадою екстреної медичної допомоги, за станом психічного здоров`я, потребував госпіталізації та був госпіталізований в цей же день. За даними медичної документації відсутні дані щодо неналежного виконання опікуном ОСОБА_1 над підопічним ОСОБА_3 своїх обов`язків в частині надання медичної допомоги.

ОСОБА_1 10 серпня 2021 року надав згоду на госпіталізацію його підопічного ОСОБА_3 , про що сповістив опікунську раду.

Випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 останній перебував на стаціонарному лікуванні Білоцерківській міській лікарні № 2 в період з 16 вересня по 23 жовтня 2019 року та із 05 серпня по 02 листопада 2020 року.

- 5 -

Відповідно до заяви законного представника особи, ОСОБА_1 ознайомлений з необхідною інформацією щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_3

ОСОБА_1 згідно довідки про доходи за період з 01 січня 2018 року по 30 квітняч 2021 року отримав пенсію в розмірі 143710,90 грн. та пенсію по інвалідності в сумі 88886,28 грн.

ОСОБА_3 згідно довідки про доходи за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2021 року отримав пенсію по інвалідності в сумі 157200,43 грн.

У грудні 2020 року ОСОБА_6 (онук ОСОБА_1 ) звертався до органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради щодо винесення на розгляд опікунської ради питання про призначення його опікуном над двоюрідним дідом ОСОБА_3 , який визнаний недієздатним.

Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради долучено витяг з протоколу № 01 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради від 25 січня 2021 року щодо розгляду звернення ОСОБА_6 про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_3 ; копію книги вхідної кореспонденції за 2020-2021 роки відповідно до якої ОСОБА_1 звертався 02 лютого 2021 року щодо оформлення договору довічного утримання від імені недієздатного ОСОБА_3 та ОСОБА_6 16 лютого 2021 року звертався щодо оформлення договору довічного утримання від імені недієздатного ОСОБА_3 .

Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради 23 лютого 2021 року складено акт за результатами телефонної розмови з ОСОБА_2 , відповідно до якого остання вказала, що має бажання стати опікуном свого батька та доглядати його.

02 березня 2021 року до органів опіки та піклування Білоцерківської міської ради зверталася ОСОБА_2 щодо призначення її опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_3

22 березня 2021 року управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , як особи, яка претендує на призначення опікуна. Згідно з даним актом житло ОСОБА_2 придатне для проживання.

22 березня 2021 року управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 , як особи, що потребує опіки. Згідно з даним актом в актом в квартирі брудно, стіни та стеля покриті застарілим брудом, кухонні прилади покриті нашарованим застарілим брудом, зроблено висновок про те, що останній має потребу в догляді, приготуванні їжі, медичному спостереженні, пранні одягу, постійному побутовому обслуговуванні.

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 складено звіт опікуна (піклувальника) за 2020 рік.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 370 від 25 травня 2021 року рекомендовано призначити опікуном недієздатного ОСОБА_3 його дочку ОСОБА_2 .

До матеріалів справи заявником ОСОБА_2 та заінтересованою особою ОСОБА_1 долучено фотозображення та відеофайли обстановки у квартирі недієздатного ОСОБА_3 .

Заявником ОСОБА_2 долучено характеристики позитивного змісту з місця роботи та від колишніх роботодавців.

З огляду на встановлені обставини та вимоги закону, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про наявність передбачених законом підстав для призначення опікуном заявниці ОСОБА_2 для забезпечення найкращих інтересів її недієздатного батька ОСОБА_3

- 6 -

Доводи апеляційної скарги щодо хибності висновків суду першої інстанціїпро те, що ОСОБА_1 не може бути опікуном недієздатного брата за станом здоров`я, оскільки він пройшов комісію і отримав документ, що здоровий, необгрунтовані.

Відхиляючи дані доводи, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що суд не робив висновків про те, що ОСОБА_1 не може бути опікуном недієздатного брата за станом здоров`я. Це по-перше.

І по-друге, як вище вказувалося, задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно врахував серед інших обставинв тому числі вік та стан здоров`я опікуна ОСОБА_1 , який згідно наявної у справі медичної документації у 2019-2020 роках тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному підприємстві «Білоцерківська міська лікарня № 2», та в силу стану свого здоров`я не має змоги в повній мірі забезпечити стороннім доглядом та підтримкою недієздатного ОСОБА_3 .

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи, в яких міститься акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 , як особи, що потребує опіки, складений 22 березня 2021 року управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради складено. Згідно з даним актом в актом в квартирі ОСОБА_3 брудно, стіни та стеля покриті застарілим брудом, кухонні прилади покриті нашарованим застарілим брудом, зроблено висновок про те, що останній має потребу в догляді, приготуванні їжі, медичному спостереженні, пранні одягу, постійному побутовому обслуговуванні.

Окрім того, у справі наданізаявницею ОСОБА_2 фотознімки та відеофайли побуту у квартирі недієздатного ОСОБА_3 , які доводять незадовільний побутовий стан його помешкання.

Наведені у судовому засіданні представницею ОСОБА_1 аргументи про те, що акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 від 22 березня 2021 року складений управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради за відсутності її довірителя, що на думку представниці унеможливлює його використання як доказу, безпідставні. Очевидним є той факт, що перевірка матеріально-побутових умов ОСОБА_3 має бути об`єктивною, тобто відображати дійсні умови проживання недієздатного, а не штучно створені його опікуном у випадку попередження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 як опікун належним чином доглядає свого брата, що підтверджується показами свідка ОСОБА_5 , довідкою лікарні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4», купує самостійно йому ліки, отримав йому для проживання квартиру і допоміг її приватизувати, зробив там ремонт, купив меблі та інше побутове приладдя, стриже брата, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для призначення опікуном заявниці.

Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує, що згідно ч.5 ст.63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. При цьому закон взагалі не обумовлює призначення кількох опікунів незадовільним виконанням своїх обов`язків одним з опікунів.

Також суд враховує, що опікуном призначено близького родича - рідну доньку недієздатного.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала суду, що вона проживає в одному будинку із ОСОБА_3 на протязі 37 років. З 2021 року останній став більше доглянутішим, поправився, став чистіше одягатися. Раніше ОСОБА_3 шукав недопалки під балконом і рився по смітниках, але зараз цього вже немає Такі зміни стали можливими через присутність в житті ОСОБА_3 його доньки ОСОБА_2 , яка часто привозить батькові продукти харчування та доглядає за ним. Брат ОСОБА_3 , ОСОБА_1 також відвідує хворого брата, але часто вона його в дворі будинку не бачить.

Такі ж покази дала свідок ОСОБА_5 , яка показала суду, що з 1988 року вона

- 7 -

проживає на одній площадці в будинку по сусідству з ОСОБА_3 . За ним весь час доглядає його брат ОСОБА_1 . Весною 2021 року до ОСОБА_3 почала навідуватися його донька ОСОБА_2 зі своєю матір`ю. ОСОБА_2 також приносить пакети з продуктами харчування для свого батька. В квартирі ОСОБА_3 завжди є продукти харчування. Після появи доньки в житті ОСОБА_3 , зовнішній стан останнього змінився в кращу сторону, так як у нього з`явився новий одяг.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявниця до весни 2021 року взагалі не цікавилась своїм батьком, не приходила до нього, між ними склалися неприязні стосунки з огляду на спосіб її життя, а призначення її опікуном зашкодить ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє як бездоказові.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.77-80 ЦПК України, які б підтверджували, що призначення заявниці опікуном зашкодить ОСОБА_1 чи негативно на нього вплине.

Це ж стосується посилань скаржника на те постанови Білоцерківського міськрайонного суду у справах про адміністративні правопорушення № 357/14063/19 та № 357/7600/16-ц. Наявність вказаних постанов ніяким чином не перешкоджає призначенню заявниці опікуном.

Відхиляючи дані доводи апеляційний суд враховує, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:

1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст.64 ЦК України).

Вказаних обставин не встановлено, що спростовує доводи скаржника.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що між ними виник конфлікт не мають правового значення, оскільки при призначенні опікуна мають враховуватися найкращі інтереси підопічного, а не його опікунів, як помилково вважає скаржник.

Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд також враховує, що у грудні 2020 року ОСОБА_6 (онук ОСОБА_1 ) звертався до органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради щодо винесення на розгляд опікунської ради питання про призначення його опікуном над двоюрідним дідом ОСОБА_3 , який визнаний недієздатним.

Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради долучено витяг з протоколу № 01 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради від 25 січня 2021 року щодо розгляду звернення ОСОБА_6 про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_3 ; копію книги вхідної кореспонденції за 2020-2021 роки відповідно до якої ОСОБА_1 звертався 02 лютого 2021 року щодо оформлення договору довічного утримання від імені недієздатного ОСОБА_3 та ОСОБА_6 16 лютого 2021 року звертався щодо оформлення договору довічного утримання від імені недієздатного ОСОБА_3 .

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення заяви, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційній скарзі та відзиві, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові,апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони

- 8 -

грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані заявником докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: