РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2023 року Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

секретар судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальної установи «Львівського міського центру приватизації державного житлового фонду» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначає, що заявниці на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №214340 від 19.11.1997р. на праві спільної власності з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 .

При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру записане ім`я її покійного батька - співвласника як « ОСОБА_6 » не збігається із записом його імені в свідоцтві про смерть, що було видане Відділом запису актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції в Закарпатській області України від 06 грудня 2003 року, де його ім`я зазначене, як « ОСОБА_2 ». З приводу виправлення зазначеної помилки, у свідоцтві про право власності на квартиру, заявниця звернулася до Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», проте, їй була надана відповідь, що тільки суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, свідоцтві про смерть. Вважає, причина неправильного написання імені її батька одної літери виникла ув`язку із неправильним перекладом його імені з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, в заявниці на даний час, виникла певна невідповідність між правовстановлюючими документами, які підтверджували її право власності на квартиру. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло.

Таким чином, з метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №214340 від від 19.11.1997 р. належить заявниці, ОСОБА_1 .

Заявниця в судове засідання подала заяву, згідно якої просить здійснювати розгляд у відсутності заявника. Просить заяву задоволити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На підставі рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №214340 від 19.11.1997р. на праві спільної власності з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що при видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає мені володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру записане ім`я покійного батька заявниці - співвласника як « ОСОБА_6 » не збігається із записом його імені в свідоцтві про смерть, що було видане Відділом запису актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції в Закарпатській області України від 06 грудня 2003 року, де його ім`я зазначене, як « ОСОБА_2 ».

Такі розбіжності при написані персональних даних в документах, створили заявнику перешкоди у здійсненні своїх прав, а саме: щодо можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому реалізувати своє право на перерахунок пенсії.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві.

Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що заявниці, ОСОБА_1 належить правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №214340 від від 19.11.1997 р.

Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,57,76,81,141,259,265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №214340 від від 19.11.1997 р. належать ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мартьянова С.М.