Справа № 727/2778/23
Провадження № 2-з/727/15/23
У Х В А Л А

20 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого-судді: Танасійчук Н.М.., розглянувши заяву особи, яка може набути статусу позивача: ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви , -

ВСТАНОВИВ :

20.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У поданій заяві посилався на те, що 25 квітня 2008 року між ВАТ "ВТБ БАНК" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк", далі - Банк) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 24.058/08-КЛ, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 500 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,5% в порядку та строки, визначені Договором. В забезпечення даного кредитного договору між банком та ОСОБА_3 був укладений Іпотечний договір № 24.058/08-ДИ01 від 25 квітня 2008 року відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, зазначене в договорі.

04 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 24.100/08-СК, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 460 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків в розмірі 17% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язань 04 серпня 2008 року, був укладений Іпотечний договір № 24.100/08-ДИ01, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передане нерухоме майно, зазначене в договорі.

18.11.2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК "Поліс" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ, 29.03.2016 року Додаткову угоду №5 до даного договору та 12.05.2016 року договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та -Договорами застави. Згідно яких Банк відступив право вимоги, зокрема, за кредитним договором та іпотечним договором від 04.08.2008 року, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Поліс".

14.02.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія Поліс" та ТОВ "Фінансова компанія "Амбер" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами. Кредитний договір № 24.058/08-КЛ від 25.04.2008 року з усіма змінами та доповненнями, кредитний договір № 24.100/08-СК від 04.08.2008 року з усіма змінами та доповненнями, укладеними між ПП "Про-Істейт" та ВАТ "ВТБ Банк".

27.02.2023р. ТОВ Фінансова компанія «Амбер» та фізична особа - підприємець ОСОБА_1 уклали Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами, відповідно до п.2.1 якого новому кредитору передано права за такими кредитними договорами (копія Договору додається, далі - Договір відступлення):

-за кредитним договором № 24.058/08-КЛ від 25.04.2008 року - 870 041, 23 дол.США;

-за кредитним договором № 24.100/08-СК від 04.08.2008 року - 898 169,44 дол.США.

Згідно з п.6 Договору відступлення новим кредитором отримано інформацію про справі №908/220/18 про банкрутство ПП «Про-Істейт», яке було власником майна, що було предметом іпотеки за Іпотечним договором № 24.100/08-ДИ01 від 04.08.2008 року, який було укладено для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № 24.058/08- КЛ від 25.04.2008 року та №24.100/08-СК від 04.08.2008 року. В рахунок часткового погашення заборгованості первісний кредитор отримав 4 475 570, 93 грн - кошти з продажу іпотечного майна.

Разом з тим, з 2018 року на сьогоднішній день залишається непогашеним борг за кредитними договорами № 24.058/08-КЛ від 25.04.2008 та № 24.100/08-СК від 04.08.2008 року - 898 169,44 дол.США, загальний розмір боргу - 1 768 210 доларів США 67 центів.

Оскільки у межах даної справи заявляються вимоги про стягнення з боржника грошових коштів у розмірі 216 690,58 дол.США, то можливість накладення арешту, заборони відчуження на майно в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника».

Перевіряючи майнове становища відповідача позивач дізнався про наявність у боржника нерухомого майна, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Так, постановою Київського апеляційного суду від 15.07.2021 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м., укладений 22 червня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 546 належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 68,9 кв.м.

Оскільки у відповідача відсутнє будь-яке інше майно, позивач просить з метою забезпечення позову накласти заборону відчуження на квартиру відповідача, право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на квартиру, однак належить відповідачу згідно з чинними судовими рішеннями, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м., що складається з однієї кімнати житловою площею 24,0 кв.м., реєстраційний номер майна 33532724.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного:

Так, за змістом ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем майна та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборонивідчуження квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,9 кв.м., реєстраційний номер майна 33532724.

Застосування саме такого заходу забезпечення позову належним чином запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім цього, даний вид забезпечення позову, на думку суду, є співмірним заявленим позовним вимогам.

Накладення судом заборони відчуження майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , в повній мірі може забезпечити виконання рішення суду та не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб.

Отже, застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,9 кв.м., реєстраційний номер майна 33532724 та належить на праві власності ОСОБА_6 .

Заборонити суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав щодо квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,9 кв.м., реєстраційний номер майна 33532724 та вчиняти будь-які дії, які б мали наслідком перехід права власності від ОСОБА_6 до іншої особи.

Роз`яснити заявнику, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви, повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Копію ухвали направити для виконання, а учасникам справи - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці Танасійчук Н.М.