Провадження № 2/127/1542/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Голодянк В.Ф.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користуванння жилим приміщенням,-, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користуванння жилим приміщенням

Позов мотивовано тим, що у приватній власності позивача є квартира АДРЕСА_1 . 21.08.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою де вони проживали разом у вищевказаній квартирі. З часом у них народилося двоє дітей. Однак, спільне життя не склалося та 20.07.2020 року шлюб між ними був розірваний за рішенням суду. Після розірвання шлюбу в січні 2021 року відповідачка разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків. Таким чином, з січня 2021 року і по теперішній час відповідачка з дітьми у квартирі позивача не проживають, належних їм речей в квартирі немає, житловим приміщенням не цікавляться та не користуються, комунальні платежі не сплачують, а оскільки вони зареєстровані в квартирі, витрати по утриманню квартири несе позивач. За даних обставин, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.06.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

05.07.2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.07.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

З метою повного та об`єктивного розгляду справи судом 01.09.2022 року було витребувано від Служби у справах дітей ВМР письмовий висновок щодо доцільності виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

29.09.2022 року на адресу суду надійшов висновок про недоцільність визнання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втрати прова на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, 14.11.2022 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшла уточнена позовна заява із зменшеними позовними вимогами, відповідно до якої позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття її з реєстрації.

Ухвалою суду від 23.02.2023 року прийнято до провадження заяву представника позивача ОСОБА_5 про зменшення позовних вимог. Виключено з числа відповідачів: ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 . Виключено з числа третьої особи: Службу у справах дітей Вінницької міської ради. Підготовче провадження у справі закрито.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. На адресу суду від прдставника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги позивач підтримав та просив задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з Договору купівлі-продажу від 17.11.2009 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали даний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру під АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири під АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано 20.07.2020 року, що підтверджується Рішенням суду від 20.07.2020 року (а.с.6-7).

Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей.

Згідно Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.13)

Згідно Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.14)

Відповідно до Довідки №631 від 29.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 проживає: ОСОБА_2 (без реєстрації), ОСОБА_3 (без рєстрації), ОСОБА_4 (без реєстрації) (а.с.19).

Як вбачається з Акту від 22.11.2021 року, мешканці будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 склали даний Акт про те, що особи, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не проживають за даною адресою з січня 2021 року по даний час (а.с.20).

Крім того, відповідно до Довідки ОСББ «Космонавтів 79» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (власник, прописаний і проживає), ОСОБА_3 (син, прописаний і не проживає), ОСОБА_4 (син, прописаний і не проживає), ОСОБА_2 (інші, прописана і не проживає) (а.с.21).

10.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ВМР із заявою про зняття з реєстрації його колишню дружину ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.22).

Листом №М-01-153379/1-00-10 від 23.12.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав щодо зняття з реєстрації зазначених у зверненні осіб (а.с.23-24).

Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується.

Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, згідно вимог ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі, і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може буди припинене в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст.76, 77, 78, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та підстав для визнання відповідачки, таким, що втратили право користування житлом, так як вона без поважної причини понад рік відсутня в ньому, за відсутності між позивачем і відповідачкою домовленості про це, і відсутністю причин передбачених законом, які вважаються поважними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин більше одного року, але будучи зареєстрованою у даній квартирі перешкоджає позивачу належним чином використовувати своє право власника на квартиру, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 992,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст.317, 321, 346, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття її з реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 28.02.2023 року.

Суддя: