Справа № 642/7544/21
Провадження № 2-з/552/14/23

УХВАЛА

24 лютого 2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Назаренко К.В., розглянувши в м.Полтава без повідомлення учасників справи заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій після зміни предмета позову просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 таке майно: житловий будинок літ. «А-2» з господарськими будівлями та спорудами: зливна яма №1, тр.колодязь №2 загальною площею 227.5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки ЗАЗ модель VIDA державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, просить суд у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку літ. «А-2» з господарськими будівлями та спорудами: зливна яма №1, тр.колодязь №2 загальною площею 227,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним. Також просить суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки (кадастровий номер :08:010:0011), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.098 га., за кожним. Крім того, просить суд припинити право власності позивача на належну частку у рухомому майні автомобіль марки ЗАЗ модель VIDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнати право особистої приватної власності за Відповідачем на автомобіль марки ЗАЗ модель VIDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , та стягнути на користь позивача грошову компенсацію вартості частки вказаного автомобіля у розмірі 70225,00 грн.

В заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову по справі шляхом накладення арешту на житловий будинок літ. «А-2» з господарськими будівлями та спорудами: зливна яма №1, тр.колодязь №2 загальною площею 227.5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :08:010:0011.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що спірний будинок є спільною сумісною власністю сторін, та може бути без згоди позивача відчужений на користь третіх осіб. Також посилається на те, що спірний автомобіль, який є предметом поділу, вже проданий відповідачкою без відома та без згоди позивача. Гроші від продажу автомобіля позивачу не передавалися. Відповідач може без згоди позивача, як і у випадку з автомобілем, здійснити відчуження житлового будинку без згоди позивача. Невжиття заходу забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту не позбавляє відповідача права володіти та користуватися майном, однак дозволить запобігти зловживанню відповідачем своїми правами та ефективно захистити право позивача.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому суд бере до уваги. що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний вище житловий будинок зареєстрований в цілому на праві власності за відповідачкою по справі. Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на вказаний житловий будинок.

Підставою забезпечення позову є те, що невжиття зазначених представником позивача заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому, заслуговують на увагу посилання представника позивача про те, що відповідачка за документами є єдиним власником нерухомого майна, а тому має можливість вчинити дії, спрямовані на реалізацію (відчуження) будинку.

Накладення арешту не позбавляє відповідача права володіти та користуватися майном, однак дозволить запобігти зловживанню відповідачем своїми правами та ефективно захистити право позивача.

Суд бере до уваги і висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19.02.2021 року по справі справа № 643/12369/19 (провадження № 61-21685св19), про те, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Суд враховує, що метою звернення до суду з заявою про забезпечення позову є унеможливлення реалізації (відчуження) даного житлового будинку до вирішення справи судом. Ухвала суду про арешт житлового будинку унеможливить його реалізацію на користь інших осіб. Підстав для застосування зустрічного забезпечення немає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок літ. «А-2» з господарськими будівлями та спорудами: зливна яма №1, тр.колодязь №2 загальною площею 227.5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :08:010:0011.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 24.02.2023 року.

СУДДЯ: