Справа № 139/77/23
Провадження № 2/139/25/23
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

21 березня 2023 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В:

Відповідач є батьком ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття, і продовжує навчання на 3 курсі денної форми навчання у Вінницькому фаховому коледжі мистецтв імені М.Д. Леонтовича. На даний час ОСОБА_3 знаходиться лише на утриманні матері, яка має недостатнє матеріальне становище та не в змозі сама утримувати його, а відповідач самоусунувся від матеріальної допомоги сину.
03 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила про стягнення з відповідача, як батька повнолітнього ОСОБА_3 , утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) до досягнення ним (сином відповідача) 23 років або ж до закінчення навчання.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 14 лютого 2023 року було отримано підтвердження про зареєстроване місце проживання відповідача в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського (раніше Мурованокуриловецького) району Вінницької області.

14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 41-42).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками відповідач отримав 17 лютого 2023 року (а.с. 46). Відзиву не подав.

Ухвалою від 07 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито (а.с. 51).

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій через канцелярію суду заяві (а.с. 45) просила про розгляд справи за її відсутності та не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. Повістку відповідачу було направлено 08 березня 2023 року (а.с. 54), вона повернулася до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 53).

З врахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судові документи 09 березня 2023 року.

Судом ухвалено на підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглядати справи за відсутності сторін.

Враховуючи обставину, що в наявності є всі умови, визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного:

Відповідач є батьком уже повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11), який навчається на 3 курсі денної форми навчання у Вінницькому фаховому коледжі мистецтв імені М.Д. Леонтовича, що стверджується довідкою Коледжу № 35 від 19.01.2023 (а.с. 22).
Позивач у позовній заяві вказала, що вона має тяжке матеріальне становище та не в змозі сама утримувати сина, тоді як батько є працездатним, перебуває на службі в ЗСУ, не має на утриманні інших осіб, а тому має змогу допомагати. Окрім того, повнолітній син сторін навчається за денною формою навчання, у зв`язку з чим не має можливості офіційно працювати та отримувати доходи.
У ч. 8 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Свідоцтвом про народження (а.с. 11) та довідкою Мурованокуриловецького сектору УДМС у Вінницькій області № 897 від 29.12.2022 (а.с. 12) доведено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття.

Повнолітній ОСОБА_3 на даний час навчається на 3 курсі денної форми навчання у Вінницькому фаховому коледжі мистецтв імені М.Д. Леонтовича (зворот а.с. 22).
У цій справі є доведеним факт, відповідно до якого, син сторін ОСОБА_4 проживає поза межами дому, а також несе витрати на проїзд до навчального закладу, харчування і т.п.
Ці факти доведені: витягом з реєстру територіальної громади № 2023/000088971 від 04.01.2023 про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 (а.с. 14), довідкою навчального закладу № 35 від 19.01.2023 (а.с. 22), а також загальновідомими фактами про те, що харчування здійснюється за власний рахунок, а сучасне навчання потребує сучасних гаджетів, доступу до інтернету, самостійного придбання навчальних посібників і т.п.
Окрім того, загальна сума доходу позивача за 2022 рік становила 24 000 гривень (а.с. 23-28). Вона самостійно несе витрати на придбання для сина необхідних меблів та приладдя (а.с. 29-36). Такі доходи і витрати позивача є неспівмірним з можливістю належного утримання сина ОСОБА_5 .
Отже, син відповідача ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, оскільки через форму навчання позбавлений можливості самостійно заробляти на життя та навчання.
Щодо можливості батька-відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, суд враховує, що відповідно до постанови Мурованокуриловецького відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 14.04.2022 (а.с. 19-20) з нього стягувалися аліменти на сина до досягнення тим повноліття у мінімальному розмірі, визначеному законодавством та у розмірі 25 % заробітку до погашення в повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів № 0232-2023-0000575 від 23.02.2023 (а.с. 48) відповідач за період з березня до вересня 2022 року отримав сукупний дохід у розмірі 661 237 гривень 02 копійки, як військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 . На основі цього, суд приходить до висновку, що відповідач міг і має можливість утримувати свого повнолітнього сина.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідач не заперечив необхідність участі в утриманні повнолітнього сина, а тому вимога про стягнення утримання на повнолітнього сина підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб і визначення величини аліментного платежу залежить від різних обставин, які має оцінити суд.

У цій справі позивач просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Така вимога не відповідає нормам законодавства, оскільки містить одночасно вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку/доходу і в твердій грошовій сумі. Зокрема, в розумінні положень п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму мають характер твердої грошової суми. Крім того, посилаючись у позові на ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якого мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач не врахувала, що такий розмір аліментів законодавством гарантується лише дитині відповідного віку, а ОСОБА_3 , на утримання якого заявлено позовну вимогу, є особою повнолітньою.

Враховуючи зазначену вище обставину (положення законодавства), а також обставину, що відповідач на даний час має заробіток (доходи), суд вважає за правильне визначити спосіб стягнення з нього аліментів у частці від заробітку (доходу).

При визначені розміру аліментів суд має взяти до уваги стан здоров`я та матеріальний стан і сина, і батька, наявність у відповідача інших утриманців та майна, інші обставини, що мають значення для справи.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Позивач довела перед судом, що загальна сума її доходу за 2022 рік становила 24 000 гривень (а.с. 23-28), а також, що вона самостійно несе витрати на придбання для сина необхідних меблів, одягу, приладдя та комунікаційних послуг (а.с. 29-36).
Враховуючи наведені у цьому судовому рішенні потреби ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням (проїзду з місця проживання до місця навчання, харчування, одяг, приладдя, підручники, інтернет), матеріальну можливість відповідача утримувати свого повнолітнього сина, в тому числі відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний без шкоди своїм власним інтересам надавати матеріальну допомогу синові ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років.

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми, зокрема, ст. 191 СК України, частина 1 якої гласить, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду з цим позовом 03 лютого 2023 року.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України,). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 1073 гривні 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 182, 191, 199-201 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 211, 264, 265, 280-282 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 03 лютого 2023 року на період його навчання у Вінницькому фаховому коледжі мистецтв імені М.Д. Леонтовича, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Право на зазначене утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок
Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: ________________