Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1537/23
Провадження № 2-о/711/78/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2023 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання - Щокань В.М.,

за участі:

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявника

адвоката Кушнір А.С.

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця, ОСОБА_1 , звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 16.08.2018. Наразі, Придніпровським районним судом міста Черкаси розглядається справа № 711/1223/23 про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначено, під час спільного проживання її чоловік, ОСОБА_2 , постійно застосовував по відношенню до неї психологічне та фізичне насилля, свідками чого ставали їхні діти, внаслідок чого, 22.02.2023 вона з дітьми переїхали проживати у квартиру, де мешкає її мати - АДРЕСА_1 . З дітьми вона мешкає в окремій кімнаті, де для дітей створені всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку. Проте, її колишній чоловік, батько дітей, продовжує робити їх життя нестерпним. Він залишився проживати у квартирі по АДРЕСА_2 , але щоденно приїздить до них, вчиняє сварки та скандали. Вона намагається встановити певні рамки для спілкування, щоб зменшити вплив на дітей, але він не розуміє, висловлює на її адресу образи та погрози.

Заявниця вказує, що використовуючи як привід свої батьківські права, право бачити дітей та спілкуватись з дітьми, ОСОБА_2 фактично маніпулює ними, починає створювати конфліктні ситуації, з будь-якого приводу, під час яких, принижує її. Кожна така конфліктна ситуація відображається на психологічному стані дітей, так як вони стають дратівливими, перебувають у пригніченому стані, починають боятись.

До того ж, ще під час спільного проживання, ОСОБА_2 , під час сварки намагався її душити, і як наслідок, вона зверталась з даного приводу за допомогою до поліції.

18.12.2022 працівниками ЧРУП ГУ НП в Черкаській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531430 відносно дій ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення психологічного та фізичного насилля відносно неї. Постановою від 07.02.2023 у справі № 712/245/23 ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення на суму 170 грн., але заявниця вважає, що вочевидь, така сума штрафу не має виховного впливу на ОСОБА_2 і він продовжує тероризувати її і їхніх дітей.

Після вказаних вище подій вона звернулась до Центру соціальних служб, де було укладено договір про надання соціальної послуги від 06.02.2023 № 11, з метою подолання домашнього насильства; мінімізації ризиків для дітей, батьки яких розлучаються; сприяння психосоціальній стабілізації. Відповідно до договору було складено план соціального супроводу сім`ї, соціальна картка № НОМЕР_1 .

Вважає, що знущання, які чинить колишній чоловік, що підтверджено документами,дають обґрунтовані підстави для висновку про наявність ризиків щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема, - за місцем її теперішнього проживання з дітьми.

Враховуючи зазначене вище, заявниця просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, встановити на 06 місяців заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього наступні обов`язки:

-заборонити перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.03.2023 заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні представниця заявниці адвокат Кушнір А.С. підтримала заяву та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у ній обгрунтування та з урахуванням доказів, які додані до заяви. Крім того, зазначила, що у ситуації, яка склалася між заявницею та її чоловіком, має місце саме насильство, оскільки, сварки між ними не закінчуються перемовинами, а він застосовує до заявниці насильство, будучи особою чоловічої статі та фізично значно розвинутим. Заявниця постійно відчуває страх, приниження та погрози з його боку, у зв`язку з чим відвідує психолога. Документи, які б підтверджували наявність у заявниці тілесних ушкоджень, відсутні, оскільки остання не зверталася по медичну допомогу (ушкодження були незначними). Крім того, ОСОБА_2 маніпулює тим, говорячи, що приходить до дітей, а насправді, вчиняє сварки, принижує заявницю психологічно. Мали місце випадки, коли він кидав умисно в заявницю рушник, іграшку, притискав до стіни з тим, щоб подавити у неї можливість вільно рухатися, висловлювати свою позицію (заперечення). Для сварок ОСОБА_2 кожного разу вишукує приводи дріб`язкові. При цьому, наявні ризики того, що він повторить такі вчинки щодо заявниці і в подальшому. Просила врахувати те, що встановлення обмежень стосовно ОСОБА_2 , строком на 06 місяців, обумовлене тим, що саме протягом цього проміжку часу заявниця пройде адаптацію та курс психологічної допомоги, а також тим, що ОСОБА_2 під час розгляду справи заявив, що він і надалі буде ходити до заявниці та дітей.

У судовому засіданні заявниця, ОСОБА_1 , підтримала доводи своєї представниці та просила задовольнити заяву у повному обсязі. Крім того, зазначила, що у неї з чоловіком постійно виникають сварки, він хоче щоб вона з дітьми повернулися додому і продовжували жити разом, а вона цього не бажає. Вони двічі намагалися налагодити сімейне життя, але це не дало бажаних результатів. Одного разу він, з її дозволу, взяв дітей і не повернув їх до кінця дня. Крім того, він не дозволяв їй відвідувати свою матір та ображав її, спричиняв її побиття, внаслідок якого вона відчувала біль. Вона перебуває у постійному страху, оскільки допускає, що при його появі знову будуть лайки, приниження, завдання фізичного болю та «сковування її волі» на вчиненні дій, які є правомірними та бажаними.

У судовому засіданні заінтересована особа, ОСОБА_2 , пояснив, що між ним та дружиною часто виникають сварки, у зв`язку з тим, що останній постійно не вистачає коштів, тобто незадовільний матеріальний стан сім`ї. Він раніше працював водієм у поштовій службі, а потім перейшов працювати таксистом. Зазначив, що він ніколи не бив дружину, а лише одного разу придавив її, закривши рота, щоб вона не кричала. Був випадок, коли він кинув у неї рушник, але цим не було завдано їй болю. Вважає, що його вина полягає у тому, що він не може стримувати свої емоції. Крім того, обмежене спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, пов`язане з тим, що він постійно на роботі, цим самим, він намагається максимально забезпечити добробут сім`ї. Разом з тим, він бажає спілкуватися з дітьми та продовжує утримувати їх матеріально, незважаючи на те, що дружина з дітьми переїхала жити до своєї матері. Зазначив, що і надалі буде приходити за місцем проживання заявниці та дітей, щоб бачитися з ними. До органів служби у справах дітей з питань виховання та спілкування з дітьми, він не звертався. Крім того, повідомив, що буде заперечувати дружині з дітьми відвідувати її матір, оскільки остання погано про нього думає.

Заслухавши думку заявниці, її представниці та заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2018, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.08.2018.

На даний час заявницею, ОСОБА_1 , подано позов про розірвання шлюбу, який перебуває у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси. За результатами розгляду даної справи рішення ще не прийняте.

За час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.03.2019, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.09.2020. Батьком дітей зазначено - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 47589-2018 від 13.12.2018, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де вона, на даний час, мешкає зі своїми дітьми.

З доданих до заяви матеріалів, які досліджені судом, вбачається, що відносно ОСОБА_2 складалися адміністративні матеріали. Так, 18.12.2022 інспектором ЧРУП ГУ НП в Черкаській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531430, відносно дій ОСОБА_2 , щодо вчинення психологічного та фізичного насилля відносно ОСОБА_1 (ст. 173-2 КУпАП).

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.02.2023 у справі № 712/245/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Крім того, як вказує заявниця, після факту психологічного та фізичного насилля з боку ОСОБА_2 , вона звернулась до Центру соціальних служб, де уклала договір про надання соціальної послуги/соціального супроводу/соціальної профілактики № 11 від 06.02.2023, з метою подолання домашнього насильства; мінімізації ризиків для дітей, батьки яких розлучаються; сприяння психосоціальній стабілізації, який досліджений під час розгляду справи. Відповідно до вказаного договору, складено план соціального супроводу сім`ї, соціальна картка № НОМЕР_1 ; строк дії договору до 31.08.2023.

Відповідно до статей 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У статті 27 Конституції України зазначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання).

Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі.

Базовим нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, пунктами 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

- обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 зазначив, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Наявність чи відсутність ризиків у поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

Положеннями частин першої, другої статті 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Згідно із загальним принципом цивільного судочинства - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи.

Дослідженням наданих заявницею доказів встановлено, що її доводи, у частині застосування відносно неї домашнього насильства, а саме діяння фізичного та психологічного насильства знайшли своє підтвердження (встановлено, що ОСОБА_2 ініціює і вчиняє сварки; він подавляє волю заявниці щодо вчинення нею тих чи інших дій, бажань; принижує, спричиняє фізичного болю, встановлено факт висловлювання на адресу заявниці погроз, які нею сприйняті реально, враховуючи, що він особою чоловічої статі і фізично значно сильніший за заявницю, що свідчить про систематичний та тривалий характер діяння ОСОБА_2 ; деякі наведені заявницею факти визнані і самим ОСОБА_2 ), оскільки наявність між дружиною та чоловіком наведених фактів, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо продовження і надалі фізичного та психологічного насильства, як форми домашнього насильства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що заявниця, яка є жертвою насильства з боку ОСОБА_2 , потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому наявні підстави для видачі обмежувального припису та встановлення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , а саме слід:

- заборонити перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

До того ж, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити максимальний - у шість місяців, що є достатнім для запобігання ризику продовження дій фізичного та психологічного насильства.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 293, 294, 350-1-350-6, 350-8, 259, 265, 268, 353 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Допустити рішення суду про видачу обмежувального припису до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14.03.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька