Справа № 351/31/23
Провадження №2-з/351/3/23
У Х В А Л А

28 лютого 2023 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа № 351/31/2, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , повернення позики на загальну суму 846581,20 грн.

Представник позивачки ОСОБА_2 , адвокат Грабовецький О.Б. звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивачки посилається на те, що представником відповідачки на адресу суду було направлено відзив на вищевказаний позов, в якому відповідачка зазначила, що вона не була обізнана та не давала письмової згоди на вчинення дій ОСОБА_3 , тобто не погоджувала одержання будівельних матеріалів за допомогою яких було побудовано будинок, про визнання права власності на який вона просить Снятинський районний суд Івано-Франківської області у справі №351/1935/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначив, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову по справі №351/31/23 шляхом накладення арешту на майно, а саме на будинок за адресою АДРЕСА_1 , полягає в тому, що предметом розгляду справи про стягнення боргу є стягнення грошових коштів, а тому виконання в майбутньому судового рішення у зазначеній справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обаставинами наявності боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Тому такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обтяження майнових прав відповідчача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володіння власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Згідно інформації яка міститься в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно у ОСОБА_4 відсутні на праві приватної власності будь якого роду об`єкти нерухомого майна, які після ухвалення позитивного рішення у справі №351/32/23 на користь ОСОБА_2 та від продажу якого можна буде стягнути присуджену суму заборгованості, що підтверджується Інформаційною довідкою №323983355 від 24.02.2023р.

В той час, з інформації яка міститься у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Інформаційна довідка №323984042 від 24.02.2023 у ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано один об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 при умові позитивного рішення у справі №351/321/23 на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів вилучених від продажу якого можна буде частково покрити заборгованість відповідачів по справі по договору позики.

У зв`язку з цим забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 дозволить уникнути неправомірного відчуження спірного майна та усуне перешкоди у користуванні майном. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав позивача і може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути заяву представника позивачки ОСОБА_2 , адвоката Грабовецького О.Б. про забезпечення позову.

Розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_2 , адвоката Грабовецького О.Б. про забезпечення позову, суд встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.0.2023 позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення позики. Просить стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості 846581,20 грн., з них основна сума боргу 776680,00 грн, суму 3% річних від простроченої заборгованості за два роки 69901,20 грн.

На даний час у позивача є підстави вважати, що відповідач ОСОБА_3 має можливість позбутися спірного майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суд враховує положення абзаців 1, 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в яких зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та доводи представника позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач ОСОБА_2 , позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, суд вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог позивача накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і належить на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом заборони відчуження вищевказаного житлового будинку .

Керуючись ст. 149-150, 153, 157, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_2 , адвоката Грабовецького О.Б. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності НОМЕР_1 від 29.12.2011, виданого на підставі рішення №175 від 27.12.2011 Виконавчим комітетом Підвисіцької сільської ради, заборонивши ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, пов`язані з його відчуженням.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Василь СОБКО