Справа № 632/1460/22
провадження № 2/632/148/23

21 березня 2023 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
21.12.2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 в обґрунтування якого послався на таке: він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2007 року. Разом з позивачем у будинку зареєстрована його мати, ОСОБА_3 та донька, ОСОБА_2 , остання вже тривалий час не мешкає у будинку, місце її проживання позивачу не відомо оскільки вони не спілкуються. Наразі права позивача, як власника будинку порушуються, відповідач по справі не сплачує платежів по утриманню будинку та ним зовсім не цікавиться, її особистих речей у будинку не має. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через не проживання у ньому понад 1 рік без поважних причин.
Позивач до суду не прибув, однак від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач до суду не прибула, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, відзиву по справі не надала.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2007 року № 18, яке зареєстровано у КП «Первомайське бюро технічної інвентаризації» 03.05.2007 року, номер запису 419 у книзі 2 (а.с.8). Згідно довідки про склад сім`ї № 146 від 06.09.2022 року у спірному будинку зареєстровані: позивач - ОСОБА_1 , його мати - ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_2 (а.с.9). Однак починаючи з 2003 року, вже більше 19 років відповідач по справі у спірному будинку не мешкає, що підтверджується актом від 05.09.2022 року (а.с.10). Права позивача, як власника будинку порушуються, він не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача у нього не має такої матеріальної можливості, оскільки позивач є пенсіонером, який доглядає свою літню матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень.
На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у будинку позивача більше року, визначила для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається з акту від 05.09.2022 року про не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у спірному будинку, який підтверджує, що у вищевказаному будинку відповідач зареєстрована, однак не мешкає з 2003 року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 280-284 ЦПК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не відомий.
Суддя:С. В. Библів