Справа № 202/1620/22
Провадження № 2/202/1350/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря - Калантаєнко Д.В.
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача за результатами розгляду якої просив визначити місце проживання їхнього сина ОСОБА_4 разом з ним. Заявлена вимога була обґрунтована наявністю всіх умов для виховання, навчання та піклування про дитину. З 2021 року відповідач, яка є матір`ю дитини проживає окремо від позивача та їхнього сина. Жодним чином не спілкується з дитиною, не допомагає матеріально, не виховує та його життям не цікавиться.
В судовому засіданні представник позивача також зазначила, що зазначений позов необхідно задовольнити у зв`язку із тим, що у разі призову позивача до лавр ЗСУ, він не зможе піклуватися про сина.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис від 15 грудня 2006 року №1613, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецької області.
Батьки дитини перебували в зареєстрованому шлюбі.
03 вересня 2021 року шлюб між батьками, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області по справі 234/6895/21.
Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розлучення батьків залишився проживати з батьком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у його власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за обоюдною згодою, де і зареєстрований.
За місцем тимчасової реєстрації у АДРЕСА_2 зі слів батька ОСОБА_2 , вони з сином не проживали, а лише зареєстровані як внутрішньо переміщені особи.
Відповідно до характеристики адміністрації ліцею № 4 «Успіх» Краматорської міської ради Донецької області неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 10 класі, доволі спокійний, та врівноважений, організований, пунктуальний, практичний, охайний, вихований, порядний. Цікавиться комп`ютерними технологіями, навчається в школі англійської мови «FRIENDS», відвідував школу дзюдо ДЮСШ 1, потім секцію змішаних єдиноборств ММА.
Батько, ОСОБА_2 , працює на посаді заступника директора ТОВ «АВЕСКРАМСТРОЙ» з 07.06.2017 року по сьогоднішній день за основним місцем роботи (довідка від 01 вересня 2022 вих. № 01/9). Має постійний офіційний середньомісячний дохід у вигляді заробітної плати понад 21 тис грн.
На підставі довідки про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 06.09.2022 № 48 батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має високий рівень батьківського потенціалу та високий рівень батьківської компетентності, між ним і сином існує тісний емоційний контакт, він має мотивацію для спілкування з дитиною, чіткі плани на майбутнє своє та своєї дитини, має високий рівень контролю.
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради були присутні батько і син, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підтвердив свій намір і в подальшому проживати з батьком.
24 листопада 2022 року орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради розглянув питання щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом якого вважав доцільним визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2
ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
При вирішенні спору, суд звернувся до наступних норм законодавства.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.4 ст.152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.
Нормами чинного цивільного законодавства, зокрема главою 4 підрозділу 1 розділу 2 Цивільного Кодексу України, визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років є малолітньою особою (ст.31 ЦК України), а фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років є неповнолітньою особою (ст.32 ЦК України).
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає (ч.4 ст. 29 ЦК України). У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч.3 ст. 29 ЦК України). Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2 ст. 29 ЦК України).
Вказані норми кореспондуються із нормами Сімейного Кодексу України.
Так, статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.
При цьому, в ч. 3 ст. 160 СК України закріплено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п. 18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України , якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , досяг чотирнадцяти років, а відтак з цього часу втратив статус малолітньої дитини.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що в судовому порядку можливе вирішення спору щодо місця проживання лише малолітньої дитини, а місце проживання неповнолітньої дитини визначається нею самою.
Отже, пред`явлення до суду вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини не передбачено нормами чинного законодавства, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає, так як на момент подачі позову до суду, так і на момент ухвалення рішення у справі ОСОБА_5 досяг чотирнадцятирічного віку, а відтак йому належить право самостійно обирати місце свого проживання.
Вказане узгоджується з Постановою Верховного Суду від 25 січня 2018 справа №537/5119/15-ц.
Окрім того, доказів про наявність спору між батьками дитини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо місця проживання дитини не встановлено.
Виходячи із зазначених судом вище норм, а також, встановлених в ході розгляду обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 19, 141, 142, 150, 153, 155, 159, 160, 161 СК України, ст. ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення буде складено 09 березня 2023 року о 16 год. 00 хв..
Суддя Г.О. Кухтін