Справа № 341/1323/22
Провадження № 22-ц/4808/280/23
Головуючий у 1 інстанції Васильцова Г.А.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Баркова В. М.

суддів: Девляшевського В. А.,

Мальцевої Є. Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Круця Володимира Мироновича на заочне рішення Галицького районного суду від 31 жовтня 2022 року в складі судді Васильцової Г. А., ухвалене в м. Галичі Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позову зазначала, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя із відповідачем не склалося, відповідно нею подано позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно батько дітей не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча може надавати таку допомогу, оскільки працездатний, працює у Республіці Польща.

Посилаючись на те, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також понесені судові витрати у справі.

Заочним рішенням Галицького районного суду від 31 жовтня 2022 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітня, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 29 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми стягнення за один місяць вирішено допустити до негайного виконання.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з отримання правової допомоги в розмірі 1 000 грн., а на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Ухвалою Галицького районного суду від 08 грудня 2022 року залишено без задоволення заяву представника відповідача адвоката Круця В. М. про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Круць В. М., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває в Республіці Польща, не має постійного місця роботи, стабільного доходу, на життя заробляє тимчасовими підробітками, додаткових доходів, пільг чи допомоги від держави не має. А тому не має реальної можливості сплачувати аліменти у розмірі 4 000 грн. на кожну дитину. Водночас відповідач готовий сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 2 000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 вказує, що оскаржуване рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду від 31 жовтня 2022 року - без змін.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання малолітні діти проживають разом з позивачкою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Враховуючи відсутність даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача, суд вважав за необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 не має постійної роботи, на життя заробляє тимчасовими підробітками, пільг чи допомоги від держави не отримує, а тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Проте, будь-яких належних та допустимих доказів щодо матеріального становища, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі стороною відповідача не надано Відтак ці обставини, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, відповідачем не доведені.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з урахуванням конкретних обставин справи, в межах заявлених ОСОБА_2 позовних вимог та вимог закону, обґрунтовано визначив розмір аліментів на кожну дитину в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів не спростовують.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно оцінив надані сторонами докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Круця Володимира Мироновича залишити без задоволення.

Заочне рішення Галицького районного суду від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 березня2023 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева