У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря Луцака В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок необґрунтованих дій позивача,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа №308/14268/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» до ОСОБА_1 про стягнення спричиненої шкоди в розмірі 280 000 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2023 року прийнято відмову позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» від позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди закрито. Повернуто ТОВ «ХОЗЯЙКА» з державного бюджету 2100,00 грн. судового збору, сплаченого згідно фіскального чеку Укрпошти від 27.10.2021.

20 лютого 2023 року на адресу суду поштовими засобами зв`язку від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, яка згідно відмітки на поштовому конверті була здана на пошту 27.01.2023 року.

У заяві відповідач вказує, що в 2021 році юридична особа ТОВ «Хозяйка» звернулась до суду з необґрунтованим позовом про стягнення із неї коштів. 11.02.2022р. ухвалою суду відкрито провадження. У вересні 2022 року відповідачу через третіх осіб стало відомо про зазначений судовий спір. З метою захисту своїх інтересів відповідач звернулася до юриста.

22.09.2022р. нею було підписано договір про надання правової допомоги. Згідно п.4.1. вона взяла на себе зобов`язання сплатити адвокату гонорар в розмірі 10% від ціни позову. Крім того, компенсувати витрати пов`язані з виконанням даного договору.

12.10.2022р. відповідач отримала інформацію про те що адвокат, який представляє її інтереси ознайомився зі справою та отримав копію позовної заяви та копію заяви про збільшення позовних вимог на суму майже мільйон гривень. 27.10.2022р. адвокатом підготовлено та надіслано до суду відзив на позовну заяву. Крім того, на виконання вимог ЦПК адвокатом було надіслано копію відзиву позивачу. Як роз`яснив адвокат, позивачем було подано декілька позовних заяв та заяву про збільшення позовних вимог. Оскільки заява про збільшення позовних вимог була не обґрунтованою, адвокат рекомендував надати суду, окрім відзиву, заперечення щодо даної заяви. Встановивши вартість такої заяви, відповідач надала згоду на оформлення заперечення, яке було подано до суду 01.11.2022р. о 08.40 за к.ч.

За інформацією адвоката, який представляє її інтереси, він прибув до суду на засідання призначене на 01.11.2022р., здав в канцелярії заперечення о 08:40 год., однак секретарем було повідомлено, що позивач оформив черговий договір про надання правової допомоги з ще одним адвокатом - Ковач І., який в свою чергу подав заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомитись з матеріалами.

Суд призначив розгляд справи на 16.11.22р. на 16.00 год. Однак черговий представник позивача - Розман С., за годину до початку засідання подав заяву про відкладення розгляду справи, зазначивши, що позивач не надав йому ані позову ані відзиву ані будь-яких документів. Адвокат, який представляв інтереси відповідача прибув в судове засідання 30.11.2022р. Розгляд справи знову було відкладено на 13.12.2022р..

Відповідач вказує, що участь в кожному судовому засіданні це витрати які покладаються на неї, як сторону договору, з метою більш ефективної участі адвоката під час захисту її інтересів. Судове засідання 13.12.2022р. знову було відкладено за обставин які не залежали від волі відповідача, в черговий раз вона була змушена оплачувати витрати правову допомогу, яка полягала в тому, що гарантувати захист її інтересів у випадку розгляду справи. Наступне засідання призначене на 12.01.2023р. суд відклав оскільки четвертий представник позивача - адвокат Буришин В. вступив до справи, в черговий раз було відкладено судове засідання за ініціативи позивача.

25.01.2023 року о 13:10 год. відповідачу зателефонував адвокат та повідомив, що позивач подав заяву про відкликання позову. Жодного обґрунтування з якою метою до справи було залучено п`ять представників, які за матеріалами справи одночасно вели справу. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження, що договір припинено хоча б з одним із представників.

У заяві зазначено, що за наслідками перебування цивільного позову ТОВ "Хозяйка" до ОСОБА_1 , відповідач зазнала неминучих витрат за договором на правову допомогу. Такі витрати було здійснено виключно з метою захисту її інтересів. Відповідач впевнена, що саме позиція її представника викладена в відзиві, запереченні про збільшення позовних вимог, письмових пояснення, сумлінне ставлення до умов договору, участь в кожному судовому засіданні, а саме: 01.11.22р., 16.11.22р., 30.11.22р., 13.12.22р., 12.01.2023р., 25.01.2023р. призвела до того, що позивач усвідомив необґрунтованість свого позову. Просить звернути увагу, що жодних заперечень після подання відзиву жоден з п`яти представників до суду не надав.

Згідно договору на правову допомогу було обумовлено що вартість послуг - гонорар складе 28000,00 грн. Оскільки справу не було розглянуто за актом виконаних робіт було досягнуто домовленість, що відповідач, сплачую адвокату неминучі витрати, яких уникнути не було можливо, а саме: ознайомлення адвоката зі справою, подання відзиву, заперечення, пояснень в розмірі 9610,00 грн. За участь в кожному судовому засіданні, яких було сім була досягнута домовленість, з врахуванням дій які виконував представник сума витрат склала 375х6=2250грн.

Відповідач зазначає, що всього у зв`язку з поданням необґрунтованого позову, нею було понесено неминучих витрат в розмірі 11 860 грн.

На підставі наведеного, керуючись положеннями ч.5 ст.142 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 просила задовольнити її заяву.

Розгляд вказаної заяви здійснювався без виклику сторін та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи №308/14268/21, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2021 року позовну заяву залишено без руху. 05.11.2021 року представником позивача адвокатом Джуган Н.Б. усунуто зазначені в ухвалі недоліки, шляхом подачі позовної заяви у новій редакції.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2022 року прийнято до розгляду відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.68).

07 квітня 2022 року на адресу суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» - адвоката Джуган Наталії Богданівни надійшло клопотання про забезпечення позову, в якій сторона позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною відчуження квартири АДРЕСА_1 /, а також інше майно, що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2022 року заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» - адвоката Джуган Наталії Богданівни про забезпечення позову у цивільній справі № 308/14268/21 повернуто заявнику.

29 квітня 2022 року на адресу суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» - адвоката Джуган Наталії Богданівни надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому сторона позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною відчуження квартири АДРЕСА_1 , а також інше майно, що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2022 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі №308/14268/21 відмовлено.

08 серпня 2022 року від представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 надійшла заява про зміну позовних вимог. У заяві вказано, що раніше заявлені позовні вимоги до Відповідача на користь позивача про спричинену шкоду в розмірі 280000 грн., збільшились через прийняте рішення Закарпатським господарським судом у Справі № 907/217/22 від 01 липня 2022 року на суму: основної заборгованості в розмірі 649 762,08 гри. (шістсот сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві гривень 08 копійок) по сплаті орендної плати згідно додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №599/0 від 01.09.2003 від 14.04.2021 та 43 623,49 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №599/0 від 01.09.2003 від 14.04.2021 року, на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 15 362,78 грн. Мотивацією у даній Позовній заяві вказується на підстави спричиненої шкоди з боку Відповідача, та не підлягають додатковим поясненням, окрім збільшення розміру матеріальної шкоди. Позивач просить збільшити розмір стягнення матеріальної шкоди з Відповідача на користь Позивача, на суму 708 748,35 грн. від попередньої.

12 серпня 2022 року керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» Вайдою О.І. було подано заяву про забезпечення позову у якій, у зв`язку із забезпеченням гарантій джерела стягнення грошових коштів з Відповідача в інтересах Позивача, представник позивача просила в порядку забезпечення позову накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , що є приватною власністю відповідача М.Й. Макар. на час розгляду даної цивільної справи та виконання рішення суду по суті спору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 серпня 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

01 листопада 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Козакової М.В. надійшло заперечення щодо заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача зазначила, що оскільки представником в суді - не адвокатом може бути особа, виключно по малозначних справах або в трудових відносинах, просить суд клопотання ФОП ОСОБА_2 як фахівця права залишити без розгляду.

02.11.2022 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Козакової М.В. надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено докази направлення такого позивачу.

13 грудня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Козакової М.В. надійшов письмовий виступ в судових дебатах.

25.01.2023 року до суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» - директора Вайди О.І. поступила заява, в якій ТОВ «ХОЗАЙКА» просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі №308/14268/21.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2023 року прийнято відмову позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» від позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди закрито. Повернуто ТОВ «ХОЗЯЙКА» з державного бюджету 2100,00 грн. судового збору, сплаченого згідно фіскального чеку Укрпошти від 27.10.2021.

До заяви відповідачем було долучено наступні документи:

-Договір №308/14268/21 про надання правової допомоги від 22.09.2022 року, укладений між адвокатом Козаковою Мирославою Володимирівною та ОСОБА_1 , за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню Клієнту правової допомоги, в т.ч. за окремими дорученнями клієнта, яка полягає у підготовці документів правового характеру (клопотання, запити, скарги, заяви і т.і.) і представництві інтересів Клієнта при розгляді справи 308/14268/21 за позовом ТзОВ «Хозяйка» () до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

У пункті 4.2. Договору сторони домовились, що розмір гонорару складає 10 відсотків від ціни позову по цивільній справі №308/14268/21.

-Акт №1 про надання правової допомоги за період 22 вересня 2022 року по 26 січня 2023 року, який підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно якого адвокатом за договором від 22.09.2022 року №308/14268/21 було надано наступні послуги:

?юридична консультація, надання рекомендацій, оформлення договору 13.09.2022 року, 22.09.2022 року, час з 17:00 год. по 17:30 год., вартість 1 340 грн.;

?ознайомлення з матеріалами справи 12.10.2022 року, час з 09:45 год. по 10:00 год. вартість 670 грн.;

?юридична консультація 26.10.2022 року, час з 10:00 год. по 10:10 год., вартість 450 грн.;

?складання відзиву, надіслання позивачу, суду -27.10.2022 року, час з 17:00 по 18:00 год., вартість 3 350 грн.;

?складення заперечень 01.11.2022 року, час з 07:50 по 08:00 хв., вартість 450 грн.;

?участь у судовому засіданні 01.11.2022 року, вартість 375 грн.;

?участь у судовому засіданні 16.11.2022 року, вартість 375 грн.;

?участь у судовому засіданні 30.11.2022 року, вартість 375 грн.;

?складення письмового виступу в судових дебатах 13.12.2022 року, час з 11:00 год. по 12:00 год., вартість 3 350 грн.;

?участь у судовому засіданні 13.12.2022 року, вартість 375 грн.;

?участь у судовому засіданні 12.01.2023 року, вартість 375 грн.;

?участь у судовому засіданні 25.01.2023 року, вартість 375 грн..

Всього на суму 11 860 гривень.

-Квитанцію до прибуткового касового ордера від 26.01.2023 року, згідно якої адвокатом Козаковою М.В. від ОСОБА_1 на підставі договору №308/14268/21 було прийнято 11 860 гривень.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21) вказано, що ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат.

Таким чином, питання про розподіл між сторонами судових витрат суд може вирішити в ухвалі окремо з питання про такий розподіл, зокрема про компенсацію здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини шостої статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

У відповідності до ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у раз необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від: від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від02 листопада 2022 року у справі № 440/296/19; від 30 листопада 2022 року у справі № 295/2963/21.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

При цьому звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.01.2023 року до суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» - директора Вайди О.І. поступила заява, в якій ТОВ «ХОЗАЙКА» просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі №308/14268/21. Також, у вказаній заяві зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» повністю розуміє правові наслідки відмови від позову, факт відмови від позову не суперечить інтересам ТОВ «ХОЗЯЙКА».

Так, статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, а саме згідно п.4 ч.1 вказаної статті, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В даному випадку позивач скористався наданим йому процесуальним правом на відмову від позову.

Відмова позивача від позову не свідчить про безпідставність та необґрунтованість його позову і не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, оскільки така відмова є диспозитивним правом позивача, передбаченим цивільним процесуальним законодавством України.

За змістом приписів частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України необґрунтовані дії позивачки як підстава для компенсації здійснених відповідачкою витрат, пов`язаних із розглядом справи, мають бути недобросовісними та вказувати на зловживання процесуальними правами.

ЦПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями не можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав.

У частині другій ст.44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц (провадження № 61-44038св18) зроблено висновок, що саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення щодо суті позовних вимог. Право подати заяву про відмову від позову є безумовним, а суд не перевіряє підстави для подання відповідної заяви.

Твердження відповідача про те, що позивач подав необґрунтований позов, є припущенням, оскільки суд справу не розглядав, обставин спору не встановлював, докази не досліджував.

Доводи відповідача про те, що позивача представляло декілька представників і це свідчить про зловживання процесуальними правами, суд вважає необґрунтованими.

Частиною першою ст.15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Положеннями частини 1, 2 ст.58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Значення процесуального представництва полягає в тому, що в умовах посилення змагальних засад цивільного процесу особи, які не мають спеціальних юридичних знань не спроможні самостійно захистити свої права та інтереси в умовах складної процедури цивільного судочинства. Представник сприяє ефективному та швидкому захисту прав та інтересів особи

При цьому, нормами ЦПК України не передбачено обмеження щодо кількості представників.

Процесуальні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в тому числі щодо залучення кількох представників, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

У заяві відповідачем не наведено інших підстав для визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, дії сторони, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати, у зв`язку із чим заява відповідача про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 142, 258, 260, 270 України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок необґрунтованих дій позивача,- відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило