Справа № 405/5790/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить встановити факт її спільного проживання з сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина.

Позов обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , який приживав з нею за вищевказаною адресою з моменту отримання у власність зазначеної квартири, тобто понад 19 років. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки цієї квартири. Дана частка квартири належала померлому на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.01.2000 року Кіровоградською міською радою № НОМЕР_1 .

Оскільки вони проживали з сином в одній квартирі на момент його смерті, вважала, що відповідно до закону фактично прийняла спадщину, тому до нотаріуса для відкриття спадкової справи звернулась у грудні 2021 року. Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Яценко Ярослав Вікторович листом № 154/01-16 від 22.12.2021 повідомив, що нею пропущений строк на прийняття спадщини, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася, оскільки у її відкритті було відмовлено.В свідоцтві про смерть сина місцем смерті зазначено: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Вишняківка, оскільки це було останнє місце його реєстрації. Відповідно до довідки № 127/4 від 28.04.2021 року, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області син був зареєстрований з 25.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації місця проживання за цією адресою, тобто на момент смерті він проживав з нею у квартирі, власником частки якої був. На момент смерті сина та і на даний час в квартирі проживає вона, ніхто не прописаний. Встановлення даного факту потрібне їй для реалізації прав спадкоємця та визнання за нею права власності на частку сина, а тому просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 02.12.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребувано докази.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою 19.01.2000 року за № НОМЕР_1 , квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Право власності вказаних осіб зареєстроване ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 20.01.2000 року за № 40884/123.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20.03.2019 року Виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Відповідно до довідки № 127/4 від 28.04.2021 року, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований з 25.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації місця проживання за цією адресою 11.05.2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини.

Позивач є спадкоємцем померлого сина першої черги відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини та звернулась до нотаріальної контори з метою її оформлення.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України, а саме : місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як вбачається з довідки № 338 від 25.03.2021 року, виданої начальником КП «ЖЕО № 2 МРМК», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з 16.08.2005 року, знятий з реєстрації 07.04.2016 року, але постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним на момент смерті проживала мати ОСОБА_1 , 1964 року народження. Впродовж 6-ти місяців за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до інформації Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 191/01-16 від 03.02.2023 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Позивач є спадкоємцем померлого сина першої черги, не відмовилась від прийняття спадщини та звернулась до нотаріальної контори з метою її оформлення, факти, які зазначені нею в позовній заяві не оспорюються відповідачем.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт спільного проживання її та сина у належній їм на праві власності квартирі та набуто право власності в порядку спадкування на частку майна, належного померлому на праві власності, а тому позовні вимоги в частині визнання право власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт постійного, спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з її сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , прож. АДРЕСА_3 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко