ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1547/23 Справа № 199/4166/21 Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - ЯКИМЕНКО Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 20 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Приватбанк було укладено кредитний договір №DNI0AK100130357, відповідно до умов якого Банком було надано кредитні кошти у розмірі 12 144,75 доларів США на термін до 19 березня 2015 року.

Зазначає, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, 05 липня 2016 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду позовною заявою про стягнення заборгованості.

Вказує, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 14 576,89 доларів США, нараховану станом на 23 червня 2016 року.

Вважає, що ухвалення зазначеного вище рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Прострочена сума заборгованості становить 9 053, 76 доларів США.

Оскільки з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року, тобто за період з 20 березня 2008 року по 23 червня 2016 року, тому за період з 06 липня 2016 року по 13 квітня 2021 рік відповідач має заборгованість у розмірі 1 295,84 доларів США, яка складається з: - 1 295,94 доларів США. - 3 % річних від простроченої суми.

На підставі зазначених вище обставин, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №DNI0AK100130357 від 20 березня 2008 року у розмірі 1 295,94 доларів США, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження від 13 квітня 2021 року складає 36 195,60 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк" відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю заявлених вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру простроченої суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DNI0AK100130357 від 20 березня 2008 року у розмірі 9 053,76 доларів США на час пред`явлення позову, на яку нараховуються 3% річних.

Не погодившись з рішенням суду АТ КБ «Приватбанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що залишаючи без задоволення вимоги про стягнення заборгованості за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про відмову у задоволенні позову, оскільки рішення суду від 24 жовтня 2016 року відповідачем на даний час не виконано, доказів на спростування даного факту ОСОБА_1 не надала, отже наявні законні підстави для задоволення вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не подав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNI0AK100130357, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 12 144,75,00 доларів США на термін до 19 березня 2015 року, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитним договором.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованність за кредитним договором від 20 березня 2008 року, яка станом на 23 червня 2016 року складається із: заборгованості за кредитом 10 622,66 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 3 318,79 доларів США, комісії - 635,44 долари США, а всього 14 576,89 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2016 року становить 362 818, 79 грн.

Згідно з наданим АТ КБ "Приватбанк" розрахунком заборгованості за вказаним договором за період прострочення грошового зобов`язання, відповідач має заборгованість у розмірі 1 295,94 доларів США, яка складається з: 1 295,94 доларів США - 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що застосування статті 625 ЦК України має похідний характер від виконання основного зобов`язання - судового рішення від 24 жовтня 2016 року.

Встановивши відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження розміру простроченої суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DNI0AK100130357 від 20 березня 2008 року на час пред`явлення позову, на яку нараховуються 3 % річних, підтвердження вчинення позивачем будь-яких дій щодо пред`явлення виконавчого листа, виданого на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року до виконання, доказів вини боржника у порушенні грошового зобов`язання протягом тривалого часу, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості нарахованої на прострочений кредит відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду від 24 жовтня 2016 року відповідачем на даний час не виконано та остання не спростувала такий факт, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач в свою чергу, зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Однак, позивачем ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції відповідних доказів на підтвердження позовних вимог не надано.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова