Провадження № 22-ц/811/2228/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м.Львів

Справа № 463/10012/21

Провадження № 22ц/811/2228/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року в частині відмови у стягненні судових витрат, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

7 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом. Позов мотивує тим, що волевиявлення заповідача ОСОБА_4 при посвідченні заповіту від 7 лютого 2013 року, яким остання на випадок своєї смерті все її майно заповіла своєму сину ОСОБА_2 , не було вільним і не відповідало її волі, а відтак, відповідний заповіт є недійсним. Вказує, що останні роки свого життя її бабуся - ОСОБА_4 тяжко хворіла на серцево-судинні захворювання та приймала обезболюючі, сильнодіючі наркотичні речовини для полегшення болю, викликаного захворюваннями. Вважає, що під дією відповідних ліків ОСОБА_4 не усвідомлювала дій, які вона вчиняла у відповідних період та не могла керувати своїми діями.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду. У задоволенні заяви представника відповідача про стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, відмовлено.

Ухвалу суду в частині відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу оскаржив ОСОБА_2 . Вважає, що ухвала в оскаржуваній частині прийнята з порушенням норм процесуального права, яка порушує його майнові права. Вказує, що необґрунтовані дії позивача призвели до тривалого розгляду справи, та, як наслідок, - збільшення його витрат на правничу допомогу, що відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 141, ч.5 ст. 142 ЦПК України є підставою для стягнення на його користь понесених ним при розгляді справи витрат. Зазначає, що систематична неявка позивача та його представника у судові засідання, за наявності у матеріалах справи доказів про належне повідомлення їх про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави для висновку, що обставини, які свідчать про необґрунтованість дій позивача, є доведеними. Просить ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити; стягнути з ОСОБА_5 в його користь 11 500 грн. витрат на правничу допомогу.

24 січня 2023 року представником позивача ОСОБА_6 подано відзив на апеляційну скаргу. Він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що 9 листопада 2021 року представником відповідача подано заяву про стягнення судових витрат за договором про надання правової допомоги від 25 жовтня 2021 року, укладеного між відповідачем та Адвокатським Бюро «Андрія Лабая». Відповідно до умов вказаного договору його предметом є надання правової допомоги, визначеної в договорі. Разом з тим, відповідно до додатку до договору визначено розмір гонорару, який становить 11 500 грн. 14 червня 2022 року представником відповідача на підтвердження обсягу та розміру понесених відповідачем витрат на надання правової допомоги надано акт виконаних робіт від 2 березня 2022 року, з якого вбачається, що загальна вартість правової допомоги становить 11 500 грн.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133 цього Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд першої інстанції посилається на те, що з заява про стягнення судових витрат за договором про надання правової допомоги подана щодо стягнення гонорару за надання правової допомоги у справі № 463/10012/21, що перебуває на розгляді в Личаківському районному суді м.Львова та у зв`язку з розглядом даної справи відповідач понесе витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Суд першої інстанції залишив без розгляду позовну заяву у зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно із ч.9 ст.141 цього Кодексу у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом першої інстанції відмолено у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, оскільки в такій не зазначено про стягнення з позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката внаслідок необґрунтованих дій позивача чи у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 цього Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката; визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у ЦПК України.

Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі. Такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За правилами ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Є встановленим, що 8 листопада 2021 року представником відповідача Лабаєм А.М. подано до суду першої інстанції заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. До цієї заяви додано копію договору про надання правничої допомоги, копію додатку №1 до цього договору та доказ сплати частини гонорару в розмірі 5 757 грн.

Справа перебувала в провадженні суду тривалий час.

Позивач, як ініціатор позову, жодного разу не з`явилася в призначені судові засідання. Частина із призначених судових засідань відкладена за її клопотаннями, що не були обґрунтовані поважними причинами неявки позивача та її представника в судові засідання. Представник відповідача з`являвся у всі призначені судові засідання. Таким чином, відповідач ніс витрати для забезпечення участі представника, яким відповідачеві додатково надавалася правнича допомога у виді консультацій, подачі клопотань та іншого.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із постановами Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем були здійснені необґрунтовані дії в ході розгляду справи, оскільки позивач діяла недобросовісно та пред`явила заздалегідь необґрунтований позов; систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чим порушувала права та інтереси відповідача, який ніс витрати на правничу допомогу, що стверджується матеріалами справи. Судом не встановлено, що звернення позивача до суду направлено на захист порушеного права, а також її дії були направлені на такий захист.

Колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням встановленого, співмірності, необхідності та обсягу наданої відповідачеві правничої допомоги, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року в частині відмови у стягненні судових витрат в користь відповідача ОСОБА_2 та часткове задоволення його заяви.

В решті ухвала не оскаржена і не переглядається.

Керуючись: ст. ст. 141, 142, 367, п.1, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року в частині відмови у стягненні судових витрат в користь відповідача ОСОБА_2 скасувати та в цій частині прийняти нове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк