Справа № 457/914/22
провадження №2/457/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Потічної Н.Ю., -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності. В обґрунтуванні позову зазначає, що між ним та ОСОБА_2 досягнуто домовленості щодо продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належить останньому на праві власності. Між сторонами було укладений попередній договір купівлі-продажу квартири з домовленість про розмір оплати - 35 000 доларів США, що становило 850 500 грн., яку ОСОБА_1 повинен був сплатити до моменту підписання основного договору. На підтвердження здійснення оплат відповідачу, ним було надано розписки про проведення таких оплат. Зазначає, що після сплати всієї суми коштів ОСОБА_1 звертався до відповідача з пропозицією укладення договору, оскільки оплата квартири була здійснена в повному обсязі, однак така була відхилена як і пропозиція щодо повернення оплачених ним коштів. Враховуючи те, що сторони перебувають у родинних відносинах, попередній договір укладався без нотаріального посвідчення на умовах довіри. Оскільки позивач оплатив вартість квартири, тобто виконав усі свої зобов`язання перед відповідачем, просить визнати дійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 укладений між сторонами та визнати право власності на квартиру за ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Потічна Н.Ю. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про визнання позову, в якій зазначив що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Потічну Н.Ю., дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом.Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 жовтня 2008 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 /а.с. 9/.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20432243 від 01 жовтня 2008 року, квартира за адресою - АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_2 . Номер запису 1417, в книзі 12 /а.с.10/.

Відповідно до копії інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , квартира загальною площею 56,6 кв.м. та складається з коридору - 8,2 кв.м., ванної - 3,2 кв.м., вбиральні - 1,6 кв.м., кухні - 10, 8 кв.м, жилових кімнат - 11,1 кв.м. та 19,0 кв.м., балкону - 0,6 кв.м. та лоджії - 2,1 кв.м. /а.с. 11-12/.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та вимог Закону України «Про власність» власник вправі володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном за власним розсудом, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Власник може передавати майно безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам та вимагати усунення будь-яких порушень свого права. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Жодний державний орган не має права втручатися у здійснення власником правомочностей щодо володіння, користування й розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторонни якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно укладеного попереднього договору від 13 листопада 2019 року між ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , відповідач зобов`язується передати позивачу квартиру АДРЕСА_1 протягом одного місяця з дня проведення повної оплати коштів за квартиру та укласти договір купівлі - продажу зазначеної квартири.

За домовленістю сторін продаж квартири буде вчинено в розмірі 35 000 доларів США, що в еквіваленті на день укладення договору становить 850 500 грн.( пункт 5).

Нотаріусом даний договір не посвічувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК підставами для визнання дійсним договору, укладеного з порушенням обов`язкової нотаріальної форми, є: 1) існування домовленості сторін щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами; 2) ухилення однієї із сторін від його нотаріального посвідчення; 3) повне або часткове виконання договору.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

На підтвердження виконання умов попереднього договору від 13 листопада 2019 року позивачем було здійснено відповідні оплати, водночас відповідачем було надано розписки про отримання таких коштів.

Так, згідно розписки від 13листопада 2019 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 8 000 дол. США, як аванс за майбутній продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Залишкова сума розрахунку становить 27 000 доларів США /а.с. 14/.

Згідно розписки від 22 січня 2020 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 2000 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 25 000 доларів США /а.с. 15/.

Згідно розписки від 15 липня 2020 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 8600 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 16 400 доларів США /а.с. 16/.

Згідно розписки від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 1000 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 15 400 доларів США /а.с. 17/.

Згідно розписки від 15 листопада 2020 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 3400 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 12 000 доларів США /а.с. 18/.

Згідно розписки від 31 травня 2021 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 3000 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 9 000 доларів США /а.с. 19/.

Згідно розписки від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 2000 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 7 000 доларів США /а.с. 20/.

Згідно розписки від 25 червня 2022 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 1000 доларів США і 2000 євро. Залишкова сума розрахунку становить 3 750 євро /а.с. 21/.

Згідно розписки від 07 липня 2022 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 3800 доларів США. Залишкова сума розрахунку становить 0. Здійснена повна оплата. /а.с. 22/.

Тобто ОСОБА_1 здійснено повну оплату обумовленої сторонами вартості квартири АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ч. ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , ухилявся від підписання та посвідчення договору купівлі-продажу, незважаючи на те, що всі істотні умови договору купівлі - продажу погоджені та виконані ОСОБА_1 , відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України суд може визнати такий договір дійсним.

Окрім цього, судом враховано заяву відповідача про визнання ним позовних вимог та не заперечення щодо їх задоволення.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. за ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8504 грн. 36 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: В. І. Марчук