Справа № 297/3969/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Сливка В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 28 серпня 2019 року, у мерії м. Ясси, Ясського повіту, Румунія, зроблений актовий запис за №1362 (а.с. 5-6).

У шлюбі діти у сторін не народжувалися.

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Попович О.О., звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зазначивши, що вони з відповідачем прожили разом нетривалий час.Вже більше двох років проживають окремо і не ведуть спільного господарства. У них виявилися зовсім різні погляди на життя через, що у них склалися дуже несприятливі умови для спільного проживання. Відповідач не приділяв та не виявляв достатньо уваги до неї та сім`ї, зловживав алкоголем, сторонні люди та обставини ставив поверх інтересів сім`ї, через що і дійшло до того, що почуття в решті решт охололи. Примирення між ними неможливе і шлюб носить тільки формальний характер. Подальше проживання у шлюбі шкодить їхнім спільним інтересам, так як вони не мають можливості вільно вирішувати форму подальшого їхнього життя. Також позивачка зазначила, що з відповідачем проживали після реєстрації шлюбу, тобто з вересня 2019 року по серпень 2020 року у позивачки вдома, за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачу подобалося жити в Україні і тому більшість часу проживали у позивачки на Україні. Посвідку на проживання на Україні відповідач не захотів робити, так як це було досить складно тому і проживав без реєстрації. Після черги конфліктів між сторонами, відповідач зібрав речі та поїхав. Куди саме він поїхав позивачці невідомо, однак в Румунії його не має. Позивачка не стала його утримувати і тому вже два роки як живуть окремо. Позивачка повідомила відповідача по телефону, що подала до Берегівського районного суду позов про розірвання шлюбу з ним, тобто за місцем її проживання. Відповідач прийняв це до уваги та відповів, що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Крім того, після розірвання шлюбу позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подавав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання, що виникають у сфері приватно-правових відносин з іноземним елементом вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Пунктом 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13, передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Згідно з ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з ст.13 СК України частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Зважаючи на вищевикладене, а також той факт, що позивачка є громадянкою України, останнє спільне місце проживання подружжя була Україна та позивачка має місце проживання в Україні, то суд вважає, що до питання припинення шлюбу можуть бути застосовані норми Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам.

За таких обставин позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 265, 267, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 13, ч. 2 ст. 112 СК України, ст.ст. 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»,

рішив:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28 серпня 2019 року, у мерії м. Ясси, Ясського повіту, Румунія, за актовим записом №1362, між ОСОБА_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання на території України АДРЕСА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу повернути позивачці ОСОБА_5 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ