ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-108/08 Номер провадження 22-ц/814/1932/23Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В. ,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Даценко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Дігтярь Людмили Анатоліївни на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2021 року, постановлену суддею Шелудяковим Л.В.,

по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

встановила:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2021 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України та тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 24.10.2018 року, орган видачі - 5336, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом № 2-108/08.

Копію ухвали для виконання направлено в Державну прикордонну службу України та для відома приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В.Л. та боржнику ОСОБА_1 .

З вказаною ухвалою місцевого суду не погодився боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Дігтярь Л.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що він з 09.07.1996 року безперервно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Не отримував від приватного виконавця та від суду жодних документів, в тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2021 р.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що він ухиляється від виконання рішення, є неправильними, оскільки матеріали справи не містять доказів, що він ухиляється від виконання рішення.

У відзивах на апеляційну скаргу приватний виконавець Скрипник В.Л. та генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» просять залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення та оскаржувану ухвалу суду від 18.10.2022 р. без змін, оскільки вважають її законною та обґрунтованою.

У судове засідання з`явились представник боржника ОСОБА_1 Дігтярь Л.А. (в залі суду). Представник ТОВ «Вердикт Капітал» Старча А.В. не вийшов на відеозв`язок в режимі відеоконференції. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом направлення судової повістки-повідомлення та копії ухвали про відеоконференцію, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 06.02.2023 р., 07.02.2023 р.

Крім цього на електронну адресу ТОВ «Вердикт Капітал»:ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційної скарги представника боржника ОСОБА_1 на ухвалу суду від 18.10.2021 р., про що також свідчить довідка про доставку електронного листа, датована 12.12.2022.

Як вказувалося вище, ТОВ «Вердикт Капітал» скористалося правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який надійшов від Товариства поштою 23.12.2022 р.

Приватний виконавець Скрипник В.Л. до суду не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Боржник ОСОБА_1 до суду також не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Згідно ч. 6, п. 1, 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Отже, учасники справи, які не з`явилися до суду, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, зокрема в порядку ч. 6, п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, згідно довідки Полтавського районного суду Полтавської області від 18.02.2019 р. цивільна справа № 2-108/2008 вилучена з архіву суду та за терміном зберігання знищена. Оригінали процесуальних документів, виданих у справі зберігаються в архіві суду в наряді за 2008 рік (а.с. 43).

У наявних у цій справі матеріалах міститься належним чином засвідчена копія заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27.08.2008 року, яким позов задоволено, достроково розірвано кредитний договір № 1377 від 10 лютого 2006 року, який укладено між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму кредиту, відсотків за користування ним, комісійної винагороди та пені в розмірі 39599,71 грн. та судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у сумі 396 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн (а.с. 44-45).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2009 року подання начальника відділу ДВС Полтавського районного управління юстиції задоволено. Тимчасово обмежено право громадянина України ОСОБА_1 на виїзд з території України без вилучення паспортного документа - до виконання зобов`язання, встановленого рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27.08.2008 року (а.с. 46).

Згідно довідки Полтавського районного суду Полтавської області від 18.02.2019 р., цивільна справа № 2-108/2008 вилучена з архіву суду та за терміном зберігання знищена. Оригінали процесуальних документів, виданих у справі зберігаються в архіві суду в наряді за 2008 рік (а.с. 43).

У наявних у цій справі матеріалах міститься належним чином засвідчена копія заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27.08.2008 року, яким позов задоволено, достроково розірвано кредитний договір № 1377 від 10 лютого 2006 року, який укладено між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму кредиту, відсотків за користування ним, комісійної винагороди та пені в розмірі 39599,71 грн. та судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у сумі 396 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн (а.с. 44-45).

У справі також наявна належним чином завірена копія ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2009 року, якою подання начальника відділу ДВС Полтавського районного управління юстиції задоволено. Тимчасового обмежено право громадянина України ОСОБА_1 на виїзд з території України без вилучення паспортного документа - до виконання зобов`язання, встановленого рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27.08.2008 року (а.с. 46).

Крім цього, в матеріалах справи міститься належним чином завірена копія ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 28.05.2015 року, якою задоволено подання начальника Полтавського міського управління юстиції Октябрського ВДВС про видачу дубліката виконавчого листа та видано дублікат виконавчого листа № 2-108/08 від 06.11.2008 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Полтавське регіональне управління ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості у сумі 40025,71 грн. Вирішено питання про судові витрати (а.с. 47).

18.02.2019 р. до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-108/08 (а.с. 1-3). До заяви додано копію договору від 03.10.2018 р., укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та заявником ТОВ «Вердикт Капітал», згідно якого відступлено право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором застави № 1377, укладеним 10.02.2006 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 (а.с. 8-32).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.02.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» задоволено. Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 2-108/2008 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до відповідача, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1377 (а.с. 49-50).

01.10.2019 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2019 року про виправлення описки (а.с.108), вказана заява задоволена. Видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» дублікат виконавчого листа виданих на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2008 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 26.02.2019 року, якою замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2008 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 26.02.2019 року про заміну сторону стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

11.10.2021 р. приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. поштою надіслав до Полтавського районного суду Полтавської області подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України. Подання надійшло до суду 18.10.2021 р. У вказаному поданні приватний виконавець Скрипник В.Л. просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 24.10.2018 року, орган видачі - 5336, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом № 2-108/08.

Як вказувалося вище, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.10.2021 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України та тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 24.10.2018 року, орган видачі - 5336, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом № 2-108/08.

Копію ухвали для виконання направлено в Державну прикордонну службу України та для відома приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В.Л. та боржнику ОСОБА_1 .

При постановленні вказаної ухвали суд першої інстанції виходив із того, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 61023956 з примусового виконання виконавчого листа №2-108/08. Приватним виконавцем вживалися заходи примусового виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Боржник повідомлявся про наявність відкритого виконавчого провадження, проте не виконує рішення суду. Будучи обізнаним про наявність зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, боржник в добровільному порядку не виконує вказане судове рішення та вимоги приватного виконавця, яким вживаються дії щодо виявлення майна боржника та можливого звернення стягнення на його майно, що свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р. № 661-VI "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-VI) встановлено, що на Державну прикордонну службу України (далі - ДПС) відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (далі - ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження".

Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII).

Визначення поняття "ухилення" боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, в Законі № 606-XIV не розкрито.

Статтею 90 зазначеного Закону передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону.

Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 19 ч.3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець Скрипник В.Л. послався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 61023956 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-108/08 від 26.12.2019 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором.

До подання додано копії дублікату вищевказаного виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2020 р., копії запитів до державних установ щодо виявлення майна боржника, а також отриманої на них інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої у Реєстрі відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_1 нерухомого майна; з пенсійного фонду та фіскальної служби про відсутність відомостей щодо отримуваних ОСОБА_1 доходів; Міністерства внутрішніх справ України про наявність у ОСОБА_1 транспортних засобів.

Також до подання надано копію постанови про розшук майна боржника від 27.05.2020 р., інформації Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 13.02.2020 р., листа ДМСУ в Полтавській області від 27.01.2020 про наявність у ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Крім цього виконавцем надано копії листів з ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 06.02.2020 р., Управління держпраці у Полтавській області від 12.03.2020 р., Морської адміністрації від 02.03.2020 р., ГУ Держпродспоживслужби у Полтавській області від 11.02.2020 р., Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби про перетин боржником кордону (а.с. 113-153).

Зазначені матеріали не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 свідомо ухилявся від виконання рішення суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що боржнику було відомо про постановлення судом заочного рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та відкриття виконавчого провадження на час звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду.

Так, згідно наданих до подання приватним виконавцем відомостей, копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена ОСОБА_1 на поштову адресу: АДРЕСА_1 та повернута без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Як вказує представник боржника в апеляційній скарзі, і це підтверджено доданими до скарги копіями сторінок паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , що ОСОБА_1 з 09.07.1996 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

За вказаних обставин, жодних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 на час постановлення оскаржуваної ухвали від 18.10.2021 р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, свідомо ухилявся від виконання рішення суду, яке знаходилося на примусовому виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л., матеріали справи не містять.

Отже приватним виконавцем не доведено наявність підстав для звернення 11.10.2021 р. до місцевого суду з вказаним поданням, а в суду першої інстанції, відповідно, були відсутні правові підстави для задоволення зазначеного подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, апеляційна скарга представника боржника підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Крім цього, апеляційний суд враховує, що ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року, якою видано ТОВ «Вердикт Капітал» дублікат виконавчого листа у цій справі та поновлено строк на його пред`явлення до виконання, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л., була скасована постановою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2022 року, та судом ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-108/2008 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовлено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Дігтярь Людмили Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2021 року скасувати. Постановити нове судове рішення.

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.02.2023 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук