Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. Справа153/203/23

Провадження2/153/50/23-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямполі Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/203/23 за позовом керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Рихлюка Олексія Вікторовича в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м.Вінниця до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Рихлюк О.В. в інтересах держави в особі Міністерство оборони України та КЕВ м.Вінниця звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в якому просив: стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 117129,74 грн. на користь держави в особі КЕВ місто Вінниця. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вироком Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1757/21 від 08.12.2021, який набрав законної сили 10.01.2022 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Судом встановлено, що Вінницькою спеціалізованою прокуратурою у ході вивчення стану додержання законодавства України з питань державної власності установлено, що на обліку КЕВ місто Вінниця знаходиться військове містечко № НОМЕР_1 , що за адресою: село Дзигівка Ямпільської міської громади Могилів-Подільського району Вінницької області загальною площею 295,61 га.. На території вказаного військового містечка № НОМЕР_1 перебуває земельна ділянка № НОМЕР_2 загальною площею 75, 1259 га. з кадастровим номером :04:001:0102 від 27.02.2020. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0102 площею 75,1259 га. перебуває у власності Держави та передана Вінницькою обласною державною адміністрацією на праві постійного користування КЕВ місто Вінниця. Цільове призначення: для постійної діяльності Збройних Сил України. У квітні 2021 року у ОСОБА_1 винник прямий умисел спрямований на самовільне зайняття частини земельної ділянки площею 2,1223 га. в масиві земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0102 з метою вирощування сільськогосподарських культур, у подальшому збору врожаю та отримання прибутку. Відповідач реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст.78, 93, 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України, за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, зареєстрованого в установленому законом порядку, у період з квітня 2021 року по вересень 2021 року використовуючи як найману так і власну сільськогосподарську техніку, здійснив посів сільськогосподарської культури - соняшнику та його вирощування, а потім збір на частині земельної ділянки площею 2,1223 га. в масиві земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0102, що розташована поза межами села Дзигівка Могилів-Подільського району Вінницької області, та яка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Внаслідок умисних дій ОСОБА_1 відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» затвердженої постанови КМУ від 25 липня 2007 року №963, державним інтересам в особі КЕВ місто Вінниця, МОУ, заподіяно значної шкоди на суму 117 129,74 грн., які на момент пред`явлення позову не відшкодовано. Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/10959-НЗПРАП від 29.10.2021 документально сума завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 2,1223 га в масиві земельної з кадастровим номером :04:001:0102 складає 117129,74 грн. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0102 державі в особі КЕВ м.Вінниця, МОУ, завдано збитків, які ОСОБА_1 добровільно не відшкодовано, у зв`язку із чим підлягає стягненню у примусовому порядку, що і є підставою для звернення до суду із даним позовом.

07 лютого 2023 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 27 лютого 2023 року з повідомленням, однак без виклику сторін. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві - строк у сім днів з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення.

23 лютого 2023 року за вхід.№1235 відповідачем подано відзив на позовну заяву. У відзиві вказано, що ні МОУ, ні КЕВ м.Вінниця ніколи не володіли даною земельною ділянкою, земельна ділянка була передана для потреб військових, які дислокувалися на території військового містечка с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, але не державним актом. Зазначив, що КЕВ м.Вінниця ніколи не мало право власності на зазначену земельну ділянку, а лише 25.11.2021 право власності було зареєстровано належним чином. До 25.11.2021 жодного державного акту на право власності на земельну ділянку не було у КЕВ м.Вінниця. Тому йому є незрозумілим, яким чином землям оборони (як зазначено в позовній заяві) які фактично не належали КЕВ м.Вінниця ним було завдано шкоди. Відповідно дол. Висновку експерта №СЕ-19/102-21/15398-ЕК є не зрозуміло, адже у висновку відображено таблицю «Середньорічних дохід`від використання земель за цільовим призначенням. Виникає питання яким чином експерт у висновку ( як зазначено ним самим землі оборони) відображає дохід від використання земель за цільовим призначенням на землях оборони, адже землі оборони і їх використання не можуть використовуватись з метою отримання прибутку. Не зрозуміло яким чином експерт визначає середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель, саме земель оборони. Також, ні позивачем, ні КЕВ м.Вінниця не відображено того факту, чи являлось військове містечко с.Дзигівка Могилів-Подільського району Вінницької області під охороною. Даний факт також не відображено у висновку експерта, адже виникає питання, якщо ця земля належала до земель оброни, то яким чином на землях оборони України він міг вільно на протязі тривалого часу використовувати земельну ділянку не за призначенням. Експертом було взято до уваги акт про виявлене самовільне зайняття земель Міноборони військового містечка АДРЕСА_1 , хоча будь-яких відомостей саме право власності КЕВ м.Вінниця не надають експерту. Керуючись вищевикладеним, а також тим, що висновок експерта має ознаки прибутковості, а земля віднесена до земель оборони відповідно до реєстрації від 25.11.2021, враховуючи невідповідність цільового призначення землі та висновку експерта, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява відповідача про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження за вхід.№1109 від 16.02.2023, заява відповідача про перенесення розгляду справи на більш пізніший термін за вхід.№1265 від 24.02.2023.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відмова у задоволенні заяви відповідача про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та перенесення розгляду справи на більш пізніший термін, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії вироку Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1757/21 від 08.12.2021 та копії висновку експерта №СЕ-19/102-21/10959-НЗПРАП від 29.10.2021, а також копій матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_1 , судом встановлено, що затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2021 між прокурором Ямпільського відділу Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області Радьком С.Б. та підозрюваним ОСОБА_1 за участю його захисника Жука А.А. за якою відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Судом встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,1223 га., внаслідок чого завдав шкоди на загальну суму 117129,74 грн. Згідно даної угоди, відповідач ОСОБА_1 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Із повідомлення Квартирно-Експлуатаційного відділу міста Вінниця №573/67 від 09.01.2023, №573/3334 від 01.12.2022 судом встановлено, що КЕВ м.Вінниця не звертався до суду про стягнення з відповідача збитків, заподіяних самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 117129,74 грн. та не заперечує щодо можливості здійснення Вінницькою спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону захисту інтересів МОУ з метою стягнення з відповідача 117 129,74 грн. завданої шкоди за незаконне зайняття та використання земельної ділянки.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Пунктом 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що прокурором правомірно, із дотриманням вимог чинного законодавства, пред`явлено позов в інтересах держави в особі МОУ та КЕВ м.Вінниця.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств і організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, у даному випадку, не підлягає доказуванню той факт, що саме з вини ОСОБА_1 державі заподіяно збитки у зв`язку із самовільним зайняттям земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Крім того, відповідно до ст.ст.5-6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює Центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до повноважень якого належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Згідно з положеннями ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (ст. 124 Земельного кодексу України).

На підставі ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, у тому числі самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В силу статей 90, 95, 156 ЗК України власники земельних ділянок і землекористувачі мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Статтею 56 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Верховний Суд України в пунктах 12 і 16 постанови Пленуму від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до ст.ст.22, 1166, 1192 ЦК України, ст.156 ЗК України у повному обсязі особами, що її заподіяли.

Стаття 1166 ЦК України, якою встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачає презумпцію вини правопорушника.

В силу ч.2 ст.157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На підставі ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У пункті 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

У п.3.9 Постанови №6 зазначено, що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 № 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963", підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про кримінальне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; вирок Ямпільського районного суду; акт обстеження земельної ділянки; експертиза. Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Заподіяна самовільним зайняттям земельної ділянки шкода у сумі 117129,74 грн. ОСОБА_1 добровільно не відшкодована, у зв`язку з чим підлягає стягненню у примусовому порядку.

Відповідно до ст.13 Конституції України, ст.373 Цивільного кодексу України, ст.1 Земельного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, останній не відшкодував збитки, заподіяні ним в результаті самовільним зайняттям земельної ділянки.

Тому, враховуючи те, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки ОСОБА_1 завдано майнової шкоди, яка ним, як встановлено судом, у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави в особі КЕВ м.Вінниця 117129,74 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі від порушення законодавства про самовільне використання земельної ділянки.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1171 гривня 30 копійок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 82, 141, 212, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.1166 ЦК України, Законом України «Про прокуратуру», Закон України «Про охорону земель», Законом України «Про державний контроль за використання та охорону земель», Земельним Кодексом України, про надра, Конституцією України, Рішення Конституційного Суду від 08.04.199 у справі №1-1/99, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо, на користь держави в особі КЕВ м.Вінниця (місцезнаходження: 21007, місто Вінниця вулиця Стрілецька,87, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 08320218), майнову шкоду завдану внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 117129,74 (сто сімнадцять тисяч сто двадцять дев`ять) гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо, судовий збір на користь держави у сумі 1171 (одну тисячу сто сімдесят одну) гривню 30 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк