ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/3022/21 Номер провадження 22-ц/814/2509/23Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л.І. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Кузнєцової О.Ю., Пікуля В.П.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 листопад 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна, ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гадяцької міської ради, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н.М., ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 2/5 частини вказаного будинку, який в цілому складається з будинку «А-1» з допоміжними господарськими будівлями, належали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах по 1/5 частині кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 березня 1999 року, виданим державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори за реєстровим номером 652. Право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на 2/5 частини вказаного домоволодіння зареєстровано у Полтавському МБТІ в реєстровій книзі №17, за реєстровим номером 1875 від 22 березня 1999 року.

Окрім того, на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були власниками присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в рівних частках, а саме по 1/5 частині за кожним. Позивачка вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були власниками 2/5 частини будинку, а не квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою. ОСОБА_2 був співвласником іншої частини цього будинку. Чи виділяв він свою частину будинку в окрему одиницю невідомо. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його дружина ОСОБА_4 померла через п`ять днів ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_3 з ним за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. ОСОБА_4 на день смерть за вказаною адресою проживала одна.

За життя 28 листопада 2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів їй належні йому 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_4 , та 1/5 частину земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою. Також, 28 листопада 2009 року ОСОБА_4 заповіла позивачці належні їй 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_4 та 1/5 частину земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою.

У встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н. М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , з тих підстав, що його дружина ОСОБА_4 , яка проживала з ним на день смерті та була непрацездатною, мала обов`язкову частку у спадщині, тому фактично успадкувала 1/10 частку земельної ділянки, яка належала померлому та якою за життя вона не встигла розпорядитись. Оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом, тому не може спадкувати вказану частину земельної ділянки. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 їй було відмовлено, оскільки наявні суперечності у заповіті та правовстановлюючих документах. Так, у її заповіті мова йде про квартиру, а у свідоцтві про право на спадщину зазначена частина будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на 2/5 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку «А-1» та господарських будівель та споруд: гаража «Б», літньої кухні «б», сараю «б1», погреба «б2», вбиральні «В», вбиральні «Д», навіса «Г», огорожі №1, огорожі №2, власниками якого в рівних частках були померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , а також визнати за нею право власності на 2/5 частини присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 листопад 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н.М., ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просила рішення суду скасувати за постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне та неправильне встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що відповідно до наявних у неї документів спірній земельній ділянці була присвоєна адреса: АДРЕСА_2 , однак відсутні дані щодо виділення частини будинки в окрему квартиру. У зв`язку з зазначеними обставинами і виникли розбіжності в документах. Крім того, вказує, що факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шлюбних відносинах підтверджується постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину. Також даним свідоцтвом підтверджується право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 2/5 будинку та земельну ділянку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 березня 1999 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 652, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 успадкували після смерті ОСОБА_6 у рівних частках 2/5 частини будинку, що в цілому складається з будинку А-1, жилою площею 43,3 кв.м, жилої добудови А1-1 жилою площею 9,9 кв.м. з допоміжними господарчими будівлями: гараж Б, вбиральня «В», вбиральня «Д», огорожа №1-2, розташованого на земельній ділянці місцевої ради, мірою 600 кв.м в АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на 2/5 частини вказаного домоволодіння, по 1/5 частині за кожним, зареєстровано у Полтавському МБТІ в реєстровій книзі №17, за реєстровим номером 1875 від 22 березня 1999 року.

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №185192, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84, виданим Держкомземом у Гадяцькому районі Полтавської області 29 квітня 2009 року, ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0462 га, частка у спільній власності 1/5, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №184826, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 85, виданим Держкомземом у Гадяцькому районі Полтавської області 29 квітня 2009 року, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0462 га, частка у спільній власності 1/5, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

28 листопада 2009 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1779, яким заповіла належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , позивачці ОСОБА_1

28 листопада 2009 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1779, яким заповів належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , позивачці ОСОБА_1

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01 грудня 2020 року Гадяцьким районним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми).

На день його смерті, за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради №4881 від 21 вересня 2021 року.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 07 грудня 2020 року Гадяцьким районним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми).

На день її смерті, вона була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 4882 від 21 вересня 2021 року.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 вересня 2021 року, приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н.М. відмовила позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , з тих підстав, що дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , яка проживала з ним на день його смерті та була непрацездатною, мала обов`язкову частку у спадщині, тому фактично успадкувала 1/10 частку земельної ділянки, яка належала померлому та якою за життя вона не встигла розпорядитись. Оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом, тому не може спадкувати вказану частину земельної ділянки.

Окрім того, наявні суперечності у заповітах ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та в правовстановлюючих документах. Так, у заповіті спадкодавці заповіли позивачці по 1/2 частині належної кожному квартири АДРЕСА_4 , тоді як у свідоцтві про право на спадщину вказано, що кожному ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить по 1/5 частині будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до частин 1-3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що підставою відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину стала саме невідповідність спадкового майна зазначеного в заповіті правовстановлюючим документам.

Разом з тим, з наданих суду доказів вбачається, що спадкове майно складається з 2/5 частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідної частини земельної ділянки під даним господарством.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів вбачається, що при оформленні права власності на вказану земельну ділянку зазначено адресу: АДРЕСА_2 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Однак частина житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться на даній земельній ділянці в окремий об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_3 не виділявся.

При складанні заповітів спадкодавці зазначили, що заповіли належні їм по 1/2 частині квартири АДРЕСА_5 , позивачці ОСОБА_1 .

Дослідивши надані суду докази колегія суддів приходить до висновку, що спадковим майном після померлого ОСОБА_3 є 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та 1/5 частина присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Спадковим майном після померлої ОСОБА_5 є 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та 1/5 частина присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташовані за адресою: АДРЕСА_2

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає доведеним наявне волевиявлення спадкодавців на визначення спадкоємцем ОСОБА_1 саме на зазначена майно.

Зазначені в заповітах неточності на думку суду не можуть перешкоджати позивачу реалізувати своє право на спадщину.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає помилковим висновки суду першої інстанції щодо недоведеності обставин викладених в позовній заяві.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із частиною третьою статті 75 СК України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані особами з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом було встановлено факт, що дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , яка проживала з ним на день його смерті та була непрацездатною, мала обов`язкову частку у спадщині.

Проте за життя ОСОБА_5 отриманою часткою спадщини не розпорядилася.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, а не за законом, вона може спадкувати лише майно визначене в заповіті без врахування обов`язкової частки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 листопад 2022 року слід скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/5 частину присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/10 частину присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення позивних вимог, з Гадяцької міської ради на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений останньою судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 2320 грн. 36 коп., та за подачу апеляційної скарги в розмірі 3480 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 листопад 2022 року скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/5 частину присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/10 частину присадибної земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер :50:001:0789, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Гадяцької міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 2320 грн. 36 коп., та за подачу апеляційної скарги в розмірі 3480 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді О.Ю. Кузнєцова

В.П. Пікуль