Справа № 178/887/22
У Х В А Л А

24 лютого 2023 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в с.Кринички позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження суду перебуває зазначена справа та позивачкою заявлено клопотання про забезпечення доказів способом їх огляду за місцезнаходженням. З вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_1 просить здійснити огляд житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки огляд зазначеного доказу дасть можливість дізнатись наскільки покращився будинок і як багато побудовано господарських споруд, які розташовані на території вищезазначеного подвір`я. Також такий огляд дасть можливість для визначення достовірності надання відповідачем до приватного нотаріуса Чернобай Т.В. неправдивої вартості житлового будинку на час його дарування ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, речовими доказами.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

На підставі ч. 1-5 ст. 85 ЦПК України речові докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням, можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко і відеозапис. Про огляд доказів за їх місцезнаходженням складається протокол, що підписується всіма особами, які беруть участь в огляді. До протоколу додаються разом з описом усі складені або звірені під час огляду на місці плани, креслення, копії документів, а також зроблені під час огляду фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи тощо. Якщо огляд здійснюється за відсутності хоча б однієї зі сторін, а також в інших випадках, коли суд визнає це за необхідне, суд забезпечує відео-фіксацію огляду технічними засобами.

Відповідно до ст. 97 ЦПК України речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Також, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів визначені статтею 117 ЦПК України.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення доказів, шляхом їх огляду за місцезнаходженням, враховуючи предмет спору, а саме усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає. Позивачкою не наведено достатнє обґрунтування необхідності забезпечення речового доказу саме шляхом його огляду за місцезнаходженням та відповідно неможливості забезпечення доказу в інший спосіб, передбачений ч. 2 ст. 116 ЦПК України. Суду не наведено достатніх даних, що дають підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява позивачки про забезпечення доказів шляхом їх огляду за їх місцезнаходженням є необґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 85, 87, 116, 117, 258, 259, 260 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів способом їх огляду за місцезнаходженням відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. М. Цаберябий