Справа №203/4195/22
Провадження №2/0203/424/2023
20.03.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат,
1. 31 жовтня 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2013 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу металопластикових вікон, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, не виконавши згодом свої зобов`язання. 30.06.2015 рішенням суду з відповідача на користь позивачки було стягнуто заборгованість станом на 04.11.2014 за вказаним договором загальною сумою 25 167,11 грн з урахуванням неустойки. Відповідач не виконує рішення суду, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 5 510,56 грн та інфляційних втрат у сумі 25 796,28 грн за період від 12.07.2015 по 28.10.2022 (а.с.а.с. 1 6, 17).
2. Позивачка до суду не з`явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності (а.с. 28).
3. Відповідач до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
4. 20 березня 2023 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
5. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК.
6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
7. Судом було встановлено, що 31.10.2013 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу металопластикових вікон, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, не виконавши згодом свої зобов`язання.
8. 30 червня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №203/6989/14-ц (провадження №2/0203/198/2015) було ухвалене заочне рішення, яким суд стягнув з відповідача на користь позивачки заборгованість за вказаним договором загальною сумою 25 167,11 грн з урахуванням неустойки. Рішення набрало законної сили 11.07.2015 і стало предметом примусового виконання (а.с.а.с. 12 15).
9. Дотепер судове рішення відповідачем не виконане.
10. Факти укладення договору, отримання грошових коштів, невиконання умов укладеного договору тощо встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, отже не підлягають доказуванню відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК.
11. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
12. Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
13. За правилами, встановленими частиною 1 статті 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
14. Частиною 2 статті 625 ЦК встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
15. З приведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
16. За приписами частини 1 статті 598 ЦК зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
17. Зокрема, стаття 599 ЦК визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
18. Відповідно до статті 604 ЦК зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
19. З аналізу приведених норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
20. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 №82424013 (справа №916/190/18), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом.
21. З огляду на викладене суд вважає цілком обґрунтованим заявлений у справі позов.
22. Три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 5 514,70 грн відповідно до такого розрахунку:
(25 167,11 х 3% ? 365) х 2666 = 5 514,70, де:
- 25 167,11 сума заборгованості;
- 365 кількість днів у році;
- 2666 кількість календарних днів від 12.07.2015 по 28.10.2022.
23. При цьому, зважаючи на те, що позивачка просить стягнути на її користь 5 510,56 грн, суд з огляду на принцип диспозитивності розглянув справу в межах заявлених вимог і вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних саме у цій сумі.
24. Сума інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання становить 28 884,08 грн відповідно до такого розрахунку:
(99,2/100 х 102,3/100 х 98,7/100 х 102,0/100 х 100,7/100 х 112,4/100 х 113,7/100 х 109,8/100 х 104,1/100 х 104,1/100 х 110,0/100 х 124,8/100 х 25 167,11) 25 167,11 = 28 884,08, де:
- 99,2 індекс інфляції у серпні 2015 року;
- 102,3 індекс інфляції у вересні 2015 року;
- 98,7 індекс інфляції у жовтні 2015 року;
- 102,0 індекс інфляції у листопаді 2015 року;
- 100,7 індекс інфляції у грудні 2015 року;
- 112,4 індекс інфляції наростаючим підсумком у 2016 році;
- 113,7 індекс інфляції наростаючим підсумком у 2017 році;
- 109,8 індекс інфляції наростаючим підсумком у 2018 році;
- 104,1 індекс інфляції наростаючим підсумком у 2019 році;
- 104,1 індекс інфляції наростаючим підсумком у 2020 році;
- 110,0 індекс інфляції наростаючим підсумком у 2021 році;
- 124,8 індекс інфляції наростаючим підсумком у січні жовтні 2022 року;
- 25 167,11 сума заборгованості.
25. Зважаючи на те, що позивачка просить стягнути на її користь 25 796,28 грн, суд з огляду на принцип диспозитивності розглянув справу в межах заявлених вимог і вважає за необхідне стягнути з відповідача компенсацію інфляційних втрат саме у цій сумі.
26. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 992,40 грн (а.с. 16).
27. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних у сумі 5 510,56 гривень, компенсацію інфляційних втрат у сумі 25 796,28 гривень, компенсацію судових витрат у сумі 992,40 гривень, разом 32 299,24 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.О. Католікян