справа № 274/3229/22
провадження № 2/0274/274/23
У Х В А Л А

Іменем України

21.03.2023 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі : судді - Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства " Сенс Банк" ("Альфа-Банк") до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Бердичівського міськрайонного суду з 12.07.2022 перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства " Сенс Банк" ( "Альфа-Банк") до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

02.02.2023 року на адресу суду надійшла письмова заява від представника позивача - адвоката Михніцького Г.Ю. про залишення позову без розгляду.

21.03.2023 року від представника відповідачів - адвоката Гуменюка О.В. надійшла заява про компенсацію судових витрат, а саме правничої допомоги, в розмірі 10 000 гривень. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідачі були змушені скористатися послугами адвоката і тому мають право на компенсацію таких витрат. Не заперечують щодо задоволення клопотання позивача про залишення позову без розгляду, розгляд справи призначений на 21.03.2023 року представник відповідачів просить провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зміст поданих заяв, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положенням п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Право позивача на залишення позову без розгляду не може бути обмежено судом. Подання позивачем заяви про залишення її позову без розгляду створює процесуальні наслідки у формі залишення позову без розгляду.

Відтак, представник позивача скористався своїм правом та подав заяву про залишення позову без розгляду, яка не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, підстав для відмови в прийнятті заяви про залишення заяви без розгляду судом не встановлено, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права звернутися до суду повторно та враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення поданої заяви про залишення позову без розгляду.

Щодо клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентовано ст. 142 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до ч. 6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, законодавцем у ст.142 ЦПК України чітко визначено порядок вирішення питання про розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст.142 ЦПК України питання про розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду вирішується, по-перше, на підставі відповідної заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, по-друге, за обов`язкової наявності необґрунтованих дій позивача.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що підставою для компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, є встановлення факту необґрунтованих дій позивача. Разом з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача.

В той же час, перелік дій сторони, які можуть визнаватися зловживанням процесуальними правами, наведений у ст. 44 ЦПК України, до яких залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1ст. 257 ЦПК України не віднесена.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Таким чином сам факт звернення позивача до суду з даним позовом, а в подальшому залишення позову без розгляду не може вважатись необґрунтованими діями.

Згідно із ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення і не свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову. На цій стадії судового процесу суд не встановлює обґрунтованості чи необґрунтованості позовної заяви, не встановлює фактичні обставини, не досліджує надані докази та не надає доводам сторін відповідної оцінки, оскільки не розглядає спір по суті.

Тобто вирішення питання обґрунтованості чи безпідставності та доведеності заявлених позовних вимог входить до виключних повноважень суду, який має зробити висновки за результатами розгляду цивільної справи по суті.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 26.09.2018 року у справі № 148/312/16-ц, за змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється особлива форма цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Стороною відповідачів суду не надано доказів, які б свідчили про зловживання стороною позивача процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача, тому не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими як внаслідок пред`явлення позову, так і внаслідок залишення позову без розгляду.

За таких обставин суд не вбачає підстав для компенсації за рахунок позивача понесених відповідачами судових витрат, у зв`язку із чим в задоволенні заяви про компенсацію судових витрат представника відповідачів слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 44,137,141-142,257-261,354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Акціонерного товариства " Сенс - Банк" ("Альфа-Банк" ) про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного товариства " Сенс Банк" ("Альфа-Банк") до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

В задоволені заяви представника відповідачів ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Т.М.Вдовиченко