ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1097/23 Справа № 216/7778/21 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/7778/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Дмитро Миколайович, до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту) та поновлення на роботі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Дмитро Миколайович,

на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року,

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Д.М., звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі за текстом АТ «Криворізька теплоцентраль») про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту) та поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначив, що протягом тривалого часу працював на підприємстві відповідача на різних посадах.

Наказом № 322к від 29 квітня 2013 року його призначено на посаду головного інженера підприємства.

Наказом № 10-СТ від 03 грудня 2021 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та позбавлення премії у розмірі 100% за листопад 2021 року.

Наказом № 11-СТ від 03 грудня 2021 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та позбавлення премії у розмірі 100% за грудень 2021 року.

Наказом № 12-СТ від 03 грудня 2021 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та позбавлення премії у розмірі 100% за грудень 2021 року.

Наказом № 13-СТ від 03 грудня 2021 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та позбавлення премії у розмірі 100% за листопад 2021 року.

На підставі вищезазначених наказів було винесено Наказ № 340-к від 03 грудня 2021 року, яким його звільнено на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Зазначає, що накази про накладення на нього дисциплінарних стягнень є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, а отже не можуть встановлювати факт, як то зазначено в Наказі № 340-к «систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором п. 3 ст. 40 КЗпП України».

Посилаючись на те, що Наказ № 340-к прийнято з порушенням положень статті 149 КЗпП України, у тому числі, без урахування, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати Наказ № 340-к від 03 грудня 2021 року та поновити його на посаді головного інженера АТ «Криворізька теплоцентраль». Судові витрати покласти на відповідача. Стягнути з АТ «Криворізька теплоцентраль» на його користь витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 40 000 гривень.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Д.М., до АТ «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту) та поновлення на роботі, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Д.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги неодноразові посилання позивача на те, що надані відповідачем письмові докази сфальсифіковані.

Крім цього, судом першої інстанції не розглянуто клопотання адвоката Свірідова Д.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про витребування у відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» письмових доказів у вигляді завіреного належним чином протоколу (не витягу) засідання профспілкового комітету ППО «Тепло-добро» №19 від 03 грудня 2021 року; положення, договору, тощо, якими регламентується діяльність ППО «Тепло-добро», порядку прийняття та ухвалення рішень, та відомості щодо складу ППО «Тепло-добро»; відомості щодо зміни (включення, виключення, тощо) зі складу профспілкового комітету ППО «Тепло-добро» членів профспілкового комітету з 03 грудня 2021 року по 15 березня 2022 року.

Також зазначає, що в системі «Електронний суд» відсутні відомості про відзив відповідача, а також не прикріплені додатки до нього.

Суд першої інстанції безпідставно відхилив поданий позивачем доказ у вигляді зробленим позивачем ОСОБА_1 аудіо записом розмови, що відбувалась під час ознайомлення позивача з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також, суд першої інстанції не врахував, що позивач не вчинив нового проступку на роботі після притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган від 03 грудня 2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль», зазначаючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача ОСОБА_1 , помилкові та необґрунтовані, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та адвокат Свірідов Д.М. надали пояснення та підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_2 та Стаднік Я.В., які діють в інтересах відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль», просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його адвоката Свірідова Д.М., представників відповідача Бондаренко О.В. та Стаднік Я.В., які діють в інтересах відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Д.М., підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 працював на посаді головного інженеру ДП «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є АТ «Криворізька теплоцентраль» з 29 квітня 2013 року на підставі наказу №322к на умовах безстрокового трудового договору.

Також судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» видало Наказ №10-СТ від 03 грудня 2021 року, згідно якого, відповідно до службової записки заступника голови правління з загальних питань ОСОБА_4 від 22 листопада 2021 року з підтверджуючими документами, за порушення вимог «Про оформлення службових записок щодо закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб АТ «Криворізька теплоцентраль», п. 4.2.4, п. 4.2.22 посадової інструкції (керівництво діяльністю технічних підпорядкованих структурних підрозділів підприємства, контроль результатів їх роботи, стан виробничої дисципліни; керівництво розробленням нормативних матеріалів з ремонту устаткування, витрат матеріалів на ремонтно-експлуатаційні потреби, складання кошторисів на проведення ремонтів, оформлення заявок на придбання матеріалів та запасних частин, необхідних під час експлуатації устаткування), було оголошено догану головному інженеру ОСОБА_1 та позбавлено його премії в розмірі 100% за листопад місяць 2021 року.

Актом АТ «Криворізька теплоцентраль» від 03 грудня 2021 року зафіксовано відмову ОСОБА_1 від надання письмових пояснень щодо інформації, викладеної у службовій записці заступника голови правління з загальних питань ОСОБА_4 від 22 листопада 2021 року.

Також, Наказом №11-СТ від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено його премії в розмірі 100% за грудень місяць 2021 року, на підставі службової записки заступника голови правління з загальних питань ОСОБА_4 від 30 листопада 2021 року з підтверджуючими документами, за порушення вимог п. 4.2.1, п. 4.2.2, 4.2.3 посадової інструкції (визначення виробничо-технічної політики, перспективи розвитку підприємства і шляхів реалізації перспективних планів з усіх напрямів удосконалення, реструктуризації, реконструкції і технічного переозброєння виробництва; забезпечення постійного підвищення рівня технічної підготовки виробництва, його надійності і ефективності, скорочення матеріальних, фінансових і трудових витрат на виробництво теплової енергії, впровадження організаційних і інженерно-технічних заходів, спрямованих на ефективне використання енергоносіїв, виробничих фондів і всіх видів ресурсів; керування розробкою перспективних планів розвитку підприємства, реконструкції та модернізації заходів щодо запобігання шкідливому впливу виробництва на навколишнє середовище, раціонального використання природних ресурсів).

Згідно акту АТ «Криворізька теплоцентраль» від 03 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення щодо інформації, викладеній в службовій записці заступника голови правління з загальних питань ОСОБА_4 від 30 листопада 2021 року.

На підставі службової записки заступника голови правління з безпеки та охорони праці ОСОБА_5 від 02 грудня 2021 року з підтверджуючими документами, за порушення вимог п. 4.2.2., 4.2.10 посадової інструкції (забезпечення постійного підвищення рівня технічної підготовки виробництва, його надійності і ефективності, скорочення матеріальних, фінансових і трудових витрат на виробництво теплової енергії, впровадження організаційних і інженерно-технічних заходів, спрямованих на ефективне використання енергоносіїв, виробничих фондів і всіх видів ресурсів; затвердження режиму роботи обладнання, контроль їх виконання), ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії в розмірі 100% за грудень 2021 року, що зафіксовано Наказом №12-СТ від 03 грудня 2021 року.

Згідно акта АТ «Криворізька теплоцентраль» від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення щодо інформації, викладеній в службовій записці заступника голови правління з безпеки та охорони праці ОСОБА_5 від 02 грудня 2021 року.

Наказом № 13-СТ від 03 грудня 2021 року на підставі службової записки заступника голови правління з безпеки та охорони праці ОСОБА_5 від 29 листопада 2021 року з підтверджуючими документами, за порушення вимог п. 4.2.12., 4.2.23, 4.2.26 посадової інструкції на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та позбавлення премії у розмірі 100% за листопад місяць 2021 року.

Відповідно акта АТ «Криворізька теплоцентраль» від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення щодо інформації, викладеній в службовій записці заступника голови правління з безпеки та охорони праці Лісніченка Ю.В. від 29 листопада 2021 року.

Згідно з витягом з протоколу №19 засідання профспілкового комітету ППО «Тепло-Добро» АТ «Криворізька теплоцентраль» від 03 грудня 2021 року на клопотання адміністрації АТ «Криворізька теплоцентраль» профспілкою було надано згоду на звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 звільнений з посади головного інженера АТ «Криворізька теплоцентраль» на підставі наказу №340-к від 03 грудня 2021 року про припинення трудового договору (контракту) за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором п. 3 ст. 40 КЗпП України на підставі протоколу засідання профкому №19 від 03 грудня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про скасування Наказу №340-к від 03 грудня 2021 року про звільнення та поновленні позивача на роботі, суд першої інстанції виходив з того, що не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного наказу, а також не знайшло свого підтвердження твердження щодо звільнення позивача із порушенням норм трудового законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

За правилами статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у статті 148 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким міжнародним договором є зокрема Конвенція Міжнародної Організації Праці 1982 року № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3933-XII (далі - Конвенція). Згідно із статтею 4 Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

За змістом статті 4 цієї Конвенції тягар доведення законності підстави для звільнення лежить на роботодавцеві.

Отже, під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 систематично допускав порушення посадової інструкції, про що були складені відповідні службові записки, які стали підставою для винесення наказів №10-СТ, № 11-СТ, №12-СТ та № 13-СТ від 03 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення 100% премії за кілька місяців, дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати вказані накази незаконними, оскільки факти систематичного порушення ОСОБА_1 вимог посадової інструкції є доведеними, а поважних причин таких порушень на їх спростування позивачем не було наведено.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неправомірність наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, доводів на спростування зазначених в наказах відомостей не навів, будь яких клопотань з цього приводу в суді першої та апеляційної інстанції не заявляв.

З обставин справи вбачається, що позивач будь-яких пояснень письмових щодо заперечення фактів, викладених у службових записках, як відповідачу, так і в суді першої та апеляційної інстанції не надав. Позовні вимоги про визнання незаконними та скасування зазначених наказів не заявляв.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд дійшов переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про правомірне притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани, оскільки позивач не спростував факти, наведені у наказах, а тому відсутні правові підстави вважати, що він не допустив систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.

За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з часиною першою статті 147 КЗпП України належать: догана та звільнення.

Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Встановлено, що Наказами № 10-СТ від 03 грудня 2021 року, № 11-СТ від 03 грудня 2021 року, № 12-СТ від 03 грудня 2021 року та № 13-СТ від 03 грудня 2021 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги в частині відсутності порушення з боку позивача, яке стало підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та винесення, як він вважає, незаконного наказу № 340-к від 03 грудня 2021 року, апеляційним судом було досліджено письмові докази у вигляді Службової записки заступника голови правління з охорони праці та безпеки ОСОБА_5 від 03 грудня 2021 року, на підставі якої ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Так, згідно відомостям, викладеним у зазначеній службовій записці від 03 грудня 2021 року вбачається, що т.в.о. голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» Демчука В. повідомляється, що відповідно до службової записки заступника головного інженера від 09 листопада 2021 року щодо використання не переглянутих схем у роботі експлуатаційних районів та лабораторій налагодження теплових мереж, повідомляється, що, згідно з вимогами п.5.5.3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року №71, схеми та креслення мають точно відповідати фактичним умовам роботи теплових установок і мереж. Схеми слід переглядати не рідше ніж один раз на два роки. У порушення зазначених вимог та у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків в частині п.4.2.4., яким визначено, що він керує діяльністю технічних підпорядкованих структурних підрозділів підприємства, контролює результати їх роботи, стан виробничої дисципліни, а також у порушення п.4.2.13, яким головний інженер підприємства затверджує виробничі і оперативні схеми, інструкції з експлуатації, останнім зазначених вимог не дотримано та не виконано необхідні у зв`язку з цим дії.

Зі змісту акту від 03 грудня 2021 року вбачається, що було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від надання письмових пояснень з приводу відомостей, зазначених у службовій записці від 03 грудня 2021 року заступника голови правління з охорони праці та безпеки ОСОБА_5 .

Дослідивши наведені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що наказ від 03 грудня 2021 року № 340-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, оскільки наявний факт систематичності невиконання ним своїх трудових обов`язків, з огляду на те, що за вчинені позивачем порушення трудової дисципліни неодноразово застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, і після застосування останнього дисциплінарного стягнення було встановлено нове дисциплінарне порушення, за яке і було вже застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Крім цього, положеннями статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 252 КЗпП України, частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку отримання згоди на звільнення від профспілкового комітет на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України у, апеляційним судом було досліджено надані відповідачем наступні письмові докази.

Так, згідно клопотання т.в.о. голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» Демчука В. на адресу Первинної профспілкової організації «Тепло-добро» про надання згоди на звільнення головного інженера ОСОБА_1 згідно п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором; повідомлення Первинної профспілкової організації «Тепло-добро» про запрошення Кустарьова на засідання профспілкового комітету.

Згідно Акту від 03 грудня 2021 року, за підписами голови ППО «Тепло-добро» та членів профспілкового комітету вбачається, що було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від підпису на повідомленні про виклик на засідання профспілкового комітету щодо розгляду питання про надання згоди на його звільнення, а також зафіксовано відмову позивача від особистої участі або участі його представника у будь-яких засіданнях профспілкового комітету щодо вирішення питання про надання згоди АТ «Криворізька теплоцентраль» на його звільнення та погодження іншої дати засідання.

Відповідно до протоколу №19 засідання профспілкового комітету ППО «Тепло-добро» АТ «Криворізька Теплоцентраль» було заслухано начальника відділу кадрів Батяєву Н.О. з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Було вирішено надати згоду на звільнення ОСОБА_1 згідно п.3 ст. 40 КЗпП України. «За» - одноголосно 15 осіб. Протокол підписаний ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відповідають вимогам закону та узгоджуються із письмовими доказами у справі.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставне, на думку позивача, не прийняття судом першої інстанції поданого позивачем доказу у вигляді зробленого позивачем ОСОБА_1 аудіо запису розмови, що відбувалась під час ознайомлення позивача з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки здійснення фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», в тому числі аудіо фіксація розмов, особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності, заборонено, а тому, в розумінні ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було вирішено клопотання адвоката Свірідова Д.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про витребування у відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» письмових доказів знайшов своє підтвердження, а тому апеляційним судом при перегляді оскаржуваного рішення в судовому засіданні було досліджено протокол засідання профспілкового комітету ППО «Тепло-добро» №19 від 03 грудня 2021 року. Клопотання про витребування зазначених документів у відповідача в судовому засіданні апеляційного суду позивачем не заявлено. Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що зазначений довід апеляційної скарги не впливає на правильність висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Також, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірідов Дмитро Миколайович, залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 27 лютого 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста