Номер провадження 2/754/1933/23
Справа №754/1274/23
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М, справа № 754/1274/23

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення коштів

Юхименко Ю.Ю. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано до суду позов у якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором № 276868770 від 14.01.2020, позивач просить стягнути з відповідача визначену на момент подання позову заборгованість за цим договором у сумі: 50912,36 грн., яка складається з 19996,96 грн. - кредиту, 30915,40 грн. - процентів, а також позивач просить стягнути з відповідача: 2684 грн. - судового збору та 3000 грн. - правничої допомоги.

Учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема, поштою, електронною поштою та SMS, а також інформація про рух справи розміщується на сайті суду і є загальнодоступною.

Від сторони позивача до суду надійшло клопотанняа про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідачем укладено: 14.01.2020 договір № 276868770 (надано кредит на суму: 13000 грн.); 24.01.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту); 04.02.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (збільшено кредит на суму: 1350 грн.): 04.02.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту); 02.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту); 12.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту); 23.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту); 24.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (збільшено кредит на суму: 3000 грн.); 26.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (збільшено кредит на суму: 650 грн.); 27.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (збільшено кредит на суму: 1400 грн.); 30.03.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту); 07.04.2020 додаткова угода до договору № 276868770 від 14.01.2020 (продовжено строк кредиту).

Вищевказаними додатковими угодами до договору № 276868770 від 14.01.2020, окрім збільшення сум кредиту і продовження строку кредиту, також збільшувався розмір процентів за користування кредитом, що оформлялось графіками розрахунків, які додавались до додаткових угод до договору № 276868770 від 14.01.2020.

На підставі укладених між: ТОВ «Талон плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; ТОВ «Талон плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і ТОВ «Талон плюс» договору факторингу № 05/0820-01 від 05.108.2020; додаткової угоди № 2 від 03.08.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020; ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» договору факторингу № 06/12/2021-01 від 06.12.2021 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором № 276868770 від 14.01.2020.

Як вказує позивач відповідачем не виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором.

Згідно ст. ст. 514, 625, 1050, 1054 ЦК України, 1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог про стягнення кредиту та процентів, стороною відповідача суду не надано і судом не здобуто.

З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по оплаті судового збору в сумі: 2684 грн. підтверджуються платіжним дорученням № 327 від 25.01.2023.

Витрати на правничу допомогу в сумі: 3000 грн. підтверджуються: договором про надання правової допомоги від 24.11.2022, укладеним між АО «Альиа Теміс» і позивачем; додатковою угодою № 8 від 12.01.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.11.2022, укладеного між АО «Альиа Теміс» і позивачем; протоколом погодження видів правової допомоги та договірної ціни від 12.01.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.11.2022, укладеного між АО «Альиа Теміс» і позивачем; актом прийому-передачі наданих послуг від 24.01.2023 на суму 3000 грн.; рахунком від 24.01.2023 на оплату правової допомоги за договором від 24.11.2022 на суму: 3000 грн.; платіжним дорученням № 332 від 25.01.2023 на суму: 3000 грн.; довіреністю позивача на адвоката Юхименко Ю.Ю. від 24.11.2022; свідоцтвом на зайняття адвокатською діяльністю від 12.03.2018 адвоката Юхименко Ю.Ю..

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005, ) за договором № 276868770 від 14.01.2020: 50912,36 грн. - кредиту і процентів, 2684 грн. - судового збору та 3000 грн. - правничої допомоги..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: