Справа №519/1260/22
Провадження № 2/519/456/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

13.03.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області в складі :

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

за участю представника позивача адвоката Тодорова А.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Єгорова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Тодорова Анатолія Івановича до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

Представник ОСОБА_2 адвокат Тодоров Анатолій Іванович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 квітня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який був зареєстрований РАЦС Вінницького міського управління юстиції в Вінницькій області, актовий запис №609, свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 . Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3 .

Рішенням Южного міського суду від 08.12.2021 шлюб між сторонами розірваний.

Після розірвання шлюбу донька, ОСОБА_3 , проживає з позивачем у м. Южне та перебуває на її утриманні.

У зв`язку з воєнною агресію російської федерації та введенням воєнного стану в державі, а також загрозою ракетних та інших бомбардувань Одеської області та міста Южний, у лютому 2022 року позивач разом з донькою вимушено виїхала за кордон до Німеччини, а в жовтні 2022 року переїхала до с. Івашківці, Шаргородського району, Вінницької області де зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. Крім того, у зв`язку з неможливістю продовжувати працювати через загрозу воєнних подій, позивач 09.11.2022 звільнилася з останнього міста роботи АТ «Одеській припортовий завод» і наразі не працює.

Разом з тим, відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання своєї дитини.

При стягненні аліментів позивач просить врахувати, що Відповідач є працездатною особою, непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає, виконавчі провадження щодо нього не здійснюються, здійснює підприємницьку діяльність та отримує високі доходи, має фінансову можливість для допомоги на утримання своїй дитини і забезпечення її належного рівня життя.

Ухвалою суду від 14 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.01.2023 відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнає позов частково, визнає свій обов`язок щодо сплати аліментів, але не погоджується із заявленим позивачем розміром аліментів. Зазначає, що сумлінно виконував та виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дитини та сплаті аліментів, щомісяця перераховує на рахунок позивачки в середньому по 3600 грн. в рахунок сплати аліментів. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дружина ОСОБА_5 , яка наразі не працює у зв`язку із народженням дитини. Відповідач працевлаштований та працює на Одеському припортовому заводі та має стабільний заробіток, який у середньому складає 14000 грн. Твердження позивачки про високий дохід від підприємницької діяльності є її припущенням. Також відповідач клопоче про зменшення розміру стягнення витрат на професійну правову допомогу до 1000 грн.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши доводи викладені сторонами, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку, доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 квітня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який був зареєстрований РАЦС Вінницького міського управління юстиції в Вінницькій області, актовий запис №609, свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с.12).

Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3 (а.с.13).

Донька ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивача. В жовтні 2022 року мати з донькою переїхала до с. Івашківці, Шаргородського району, Вінницької області де зареєстровані як внутрішньо переміщені особи (а.с.15-18).

09.11.2022 позивач звільнилася з останнього міста роботи АТ «Одеській припортовий завод» і наразі не працює (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_1 працевлаштований та працює на Одеському припортовому заводі і має стабільний заробіток, який у середньому складає 14000 грн. (а.с.61), при цьому здійснює систематичні перерахування в рахунок сплати аліментів на доньку ОСОБА_6 (а.с.51).

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем і його «не чистий» дохід від підприємницької діяльності у 2022 році склав 1372085 грн. (а.с.80-91).

На утриманні у відповідача також знаходиться малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дружина ОСОБА_5 , яка наразі не працює у зв`язку із народженням дитини (а.с.59,60).

Відповідно до ч. 6, 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, фінансових можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 5000 грн. щомісячно. Стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам дитини, зможе покрити витрати на її утримання, враховуючи обов`язок батьків у рівній частці утримувати спільну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 992,40 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 84, 259, 263-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов представника ОСОБА_2 адвоката Тодорова Анатолія Івановича до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині - відмовити.

Судове рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 992 (девятсот девяносто дві) гривні 40 копійок.

Дата складання повного судового рішення та його проголошення 17.03.2023 о 14.30 год.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ