Справа № 592/6035/22
Провадження № 2/581/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2023 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Сізова Д.В., з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

у присутності позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради,

про визначення місця проживання дитини, збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Бєломар К.О. звернулася до суду із вказаним позовом. Остаточно уточнивши його 7 лютого 2023 року просила визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 ; змінити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , які стягуються на підставі судового наказу, стягнувши їх із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн щомісячно; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 одноразово додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 у розмірі 32275 грн; стягнути з відповідача судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що у період із 9 серпня 2013 року по 19 червня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду. Мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина фактично проживає разом із матір`ю по АДРЕСА_1 , але зареєстрована за місцем проживання батька по АДРЕСА_2 . Зазначає, що батько дитини відмовляється надати згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 за місцем його фактичного проживання з матір`ю. Мати дитини має бажання та у повній мірі виконує свої батьківські обов`язки, має самостійний постійний дохід - працює головним бухгалтером в ТОВ «Аграрник» та здійснює підприємницьку діяльність як ФОП, забезпечує проживання у належних житлово-побутових умовах (проживає у двох із сином у орендованій двокімнатній квартирі), створила всі умови для виховання та розвитку дитини, піклується про стан здоров`я сина, його фізичний та духовний розвиток, забезпечує харчуванням, одягом, поважає його, не застосовує до нього фізичних покарань, які принижують людську гідність. Дитина має до матері особисту прихильність. Позивач не перешкоджає та не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо спільної дитини. Посилається на те, що під час спільного проживання батько допускав застосування фізичної сили до дитини, психологічний тиск, підвищення тону голосу (крик), через перенесений стрес дитина почала заїкатися у 2020 році. Після того, як дитина почала проживати окремо від батька та після довготривалої фахової допомоги лікаря, зустрічей із дитячим психологом дитина перестала заїкатися. Однак, батько маніпулює свідомістю сина. Образливі висловлювання на адресу матері з боку батька та членів його сім`ї призводить до втрати у дитини інтересу до навчання, зумовлює агресивні прояви. Не дотримуючись усних домовленостей з матір`ю дитини, зокрема, щодо графіку перебування сина у нього, батько тим самим принижує її гідність в очах сина. Також вказує, що без нотаріально посвідченої згоди батька позивач позбавлена можливості із сином виїхати за кордон з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях та конкурсах. Перелічені обставини є достатніми для визначення місце проживання сина ОСОБА_5 разом з нею.

Також, судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 червня 2021 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Наголошує, що після розлучення відповідач обіцяв, а позивач сподівалася, що він і без судового рішення буде допомагати своєму сину, однак окрім сплати аліментів у визначеній судовим наказом сумі відповідач відмовляється додатково брати участь та компенсувати частково витрати на утримання сина.

У зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін визначений розмір аліментів не дозволяє забезпечити дитину усім необхідним, є недостатнім для утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що зумовило відповідну зміну матеріального становища дитини. Позивач фактично самостійно здійснює утримання малолітнього сина, зокрема, забезпечує його повноцінним харчуванням відповідно до вікових норм, новим якісним одягом, шкільними товарами та товарами, необхідними для занять у секціях та гуртках, проходженням періодичних медичних оглядів та лікування дитини, оплачує заняття з англійської мови, з бальних танців, організацію літного оздоровчого відпочинку. Позивач щомісяця постійно несе наступні витрати: оплата розважальних закладів 500 грн (кіно, театр, ігроленд тощо); придбання одягу та взуття 800 грн; дитячі іграшки, книги 700 грн; кишенькові гроші 1000 грн; консультація дитячого психотерапевта 400 грн за прийом; придбання навчальних посібників, канцелярських товарів до школи; придбання товарів першої необхідності, засобів гігієни, вітамінів тощо; оплата вартості харчування в шкільній їдальні 1000 грн. Крім того, участь у конкурсах, змаганнях, кубках, чемпіонатах зі спортивних (бальних) танців коштують 350 грн за один номер (дитина виступає у двох номерах); участь у майстер-класах перед виступом 350 грн (групове) та 900 грн (індивідуальне) за одне заняття; витрати на проїзд та проживання під час участі у конкурсах близько 975 грн на місяць; відвідування дитячого табору влітку 300 грн. Також вартість продуктів харчування на місяць виключно для дитини для повноцінного раціону відповідно до вікових норм становить близько 5795 грн. Таким чином, щомісячні витрати на дитину складають близько 15510 грн без урахування придбання одягу та взуття відповідно до сезону та пори року.

Відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні або аліментних зобов`язань не має, проживає у житловому будинку, що є власністю його батька, хоча офіційно не працює, але здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування. За відповідачем зареєстровано на праві приватної власності 3 трактори, має у власності 4 плуги, косарку роторну, гребку, картоплесаджалку, картоплекопалку, оприскувач на 200 л, сівалки кукурудзяну та пшеничну, дискову борону, культиватор міжрядного обробітку, причеп до трактора. Вказаною технікою відповідач надає фізичним та юридичним особам оплатні послуги в сфері сільського господарства та отримує за вказані послуги дохід у розмірі близько 120000 грн на рік, тобто 10000 грн на місяць. Крім того, відповідач орендує близько 8 га землі, на якій здійснює вирощування сільськогосподарських культур та за реалізацію вказаної продукції також отримує дохід близько 150000 180000 грн на рік, тобто близько 15000 грн на місяць. Отже від вказаної діяльності відповідач сукупно отримує щомісячний дохід у розмірі близько 30000 грн.

У 2021 році відповідач купив плазмовий телевізор діагоналлю 64 дюйми, нещодавно придбав генератор високої потужності, сівалку, зі слів дитини вартістю 60000 грн. Також зі слів дитини відповідач за місцем свого проживання зберігає кошти у готівковій формі у сумі близько одного мільйона гривень для купівлі комбайна. Також у 2021 році відповідач продав, придбаний у шлюбі автомобіль за 7600 доларів США. До того ж, відповідачу належить на праві приватної власності частка в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 разом з земельною ділянкою. А тому відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Викладені обставини на думку позивача вказують на покращення майнового становища платника аліментів, тому їх розмір підлягає збільшенню

Вказує, що через введення воєнного стану в Україні дитина навчається на дистанційній формі навчання (онлайн), а тому позивач для цієї мети була вимушена придбати ноутбук вартістю 20150 грн, для забезпечення інтернетом - маршрутизатор безпровідний вартістю 1350 грн. Крім того, станом на 2 лютого 2023 року позивач самостійно понесла додаткові витрати на їхнього спільного сина, а саме: лікування у лікаря стоматолога, 4 та 11 вересня 2022 року, загальною вартістю медичних послуг 4060 грн; заняття спортивними бальними танцями: групові заняття за вересень 2022 року - лютий 2023 року - 4100 грн та індивідуальні заняття за жовтень 2022 року - лютий 2023 року - 7500 грн; навчання в КЗСМР-СДМШ № 1 по класу акордеону за вересень 2022 року лютий 2023 року - 1200 грн; придбання акордеону 550 грн; придбання одягу (туфлі та футболки) для бальних танців 1420 грн; оплата щорічного внеску за членство у Всеукраїнській федерації танцювального спорту за 20222023 роки 850 грн; оплата занять з репетитором з англійської мови за вересень 2022 - січень 2023 року (мінімум 3 зайняття на тиждень, 12 на місяць) 12000 грн; оплата навчання у школі програмування та робототехніки «Робокод» за вересень 2022 - лютий 2023 року 8520 грн.

Зазначає, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежності від сплати ним аліментів, а тому просить стягнути з відповідача з урахуванням принципу рівності обов`язку батьків участі в додаткових витратах на дитину, на користь позивача додаткові витрати у розмірі половини понесених нею витрат, включаючи придбання комп`ютерної техніки, в розмірі 32275 грн.

У відзивах на позовну заяву та уточнені позовні заяви відповідач не визнав позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Вказує, що на цей час будь-якого спору щодо місця проживання їхнього сина у нього з позивачкою не має. Викладені позивачкою у позовній заяві доводи про його нібито перешкоджання їй в реєстрації сина за місцем її реєстрації (проживання) суперечать дійсним обставинам справи, оскільки місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано по АДРЕСА_2 , тобто разом із сином.

Вказує, що всі літні канікули з того часу, як вони проживають окремо, а також майже всі вихідні та святкові дні син проводить у нього, він постійно приймає участь у вихованні та утриманні свого сина ОСОБА_5 . Син зареєстрований за його місцем проживання. Доводи сторони позивача про те, що він допускав застосування фізичної сили до дитини, психологічний тиск, підвищення тону голосу, що стало стресом для дитини, від якого син почав заїкатися є неправдивими, а позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачкою суперечать інтересам дитини, оскільки в такому випадку буде порушено його право на житло, яке їхній син беззаперечно має, будучи зареєстрованим за його місцем реєстрації.

Зазначає, що з часу постановлення судового наказу від 11 червня 2021 року будь-якого рухомого чи нерухомого майна, що свідчило б про покращення його матеріального стану, він не придбавав і на цей час будь-якого нерухомого майна в його власності немає. Міні-трактор DW 244 придбаний та зареєстрований 12 жовтня 2012 року, за рік до шлюбу, і є його особистою власністю. Інші трактори та інвентар було придбано за кошти батька і на даний час вказане майно знаходиться біля належного йому житла, яким він до мобілізації переважно і користувався. Отже, його матеріальний стан в сторону покращення не змінився. Що стосується позивача, то як визнає вона у позовній заяві, вона працює і одночасно займається підприємницькою діяльністю, а отже її матеріальний стан істотно покращився.

Зазначає, що позовна вимога про стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина є незаконною та необґрунтованою, оскільки позивач, уточнивши позов, неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висунула нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Крім того, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що понесені нею витрати викликані саме особливими обставинами, якими є розвитком здібності дитини, її хвороба тощо. У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

У відповідях на відзиви відповідача сторона позивача вказувала на викладені в уточнених позовних заявах обґрунтування, підтримуючи позовні вимоги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Вказали, що доходи позивача змінилися в сторону погіршення, оскільки на цей час вона працює лише на одній роботі та не має доходу від підприємницької діяльності.

ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав позов в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю. У частині позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів вказав, що його доходи не збільшилися у порівнянні з тими, що були на час присудження аліментів. У його власності дійсно маються три трактори, які він придбав до розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Інша сільськогосподарська техніка, яка знаходиться у нього в дворі, належить батьку, який до виходу на пенсію мав можливість її придбати і здебільшого придбавав, щоб самостійно обробляти належні йому сільськогосподарські паї. На даний час він разом із батьком обробляє декілька земельних ділянок, які належать батьку та іншим його родичам, орієнтовною площею близько 80 соток. На них вирощується картопля, цибуля, зернові для худоби, птиці та інші сільськогосподарські культури, надлишок яких після зібрання врожаю він реалізовує на базарі та через інтеренет. Зазначив, що він не веде вдома продажу продуктів, а морозиво й чіпси у його дворі, які бачила свідок ОСОБА_6 , він у великій кількості купляв у той період, коли у нього перебував син ОСОБА_5 , і призначалися вони для нього та його друзів. Проте відповідач погодився з тим, що розмір аліментів, які він сплачує за рішенням суду, є недостатнім для утримання дитини, тому погодився сплачувати їх у розмірі 2000 грн щомісячно, чим частково визнав позовні вимоги в цій частині. Щодо додаткових витрат на утримання дитини зазначив, що також визнає позов частково та погоджується оплатити такі додаткові витрати на дитину, як зайняття бальними танцями, навчання у музичній школі та додаткові зайняття іноземною мовою з репетитором. Зазначив, що зайняття дитини у гуртку роботехніки не пов`язані з розвитком здібностей дитини, а придбання ноутбуку з маршрутизатором не було необхідністю.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що вона є матір`ю позивачки та проживає у селищі ОСОБА_7 . Їй не відомо про те, який дохід має відповідач та чи збільшився він з того часу, як він сплачує аліменти за судовим рішенням. Зазначила, що зі слів інших осіб їй відомо, що ОСОБА_3 надає мешканцям Липоводолинщини послуги наявною у нього сільськогосподарською технікою, з чого має якийсь дохід. Також він займається вирощуванням та продажем різних сільськогосподарських культур. Імовірно у себе вдома відповідач продає щось спиртне, оскільки після візиту до нього їй пропонували випити, а люди виходили від нього з якимись пакетами.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні вказала, що вона є подругою позивачки та хрещеною матір`ю ОСОБА_9 . Їй відомо, що у володінні відповідача є сільськогосподарська техніка, якою він обробляє свої земельні ділянки, та продає сільськогосподарську продукцію. Також надає мешканцям Липоводолинщини платні послуги з оранки, саджання та копання картоплі, косіння трави. Їй не відомо про те, який дохід мав відповідач у період спільного проживання з ОСОБА_1 та чи збільшився він з того часу, як вони проживають окремо.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 9 серпня 2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб. Мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14, 15).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 червня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16).

Судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 червня 2021 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 9 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

Позивач з дитиною зареєстровані, але не проживають, а відповідач зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 . За вказаною адресою також зареєстрований і батько відповідача ОСОБА_10 (а.с. 86).

ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_5 із 6 червня 2020 року проживають в орендованій ними квартирі АДРЕСА_4 , про що мається копія договору оренди житлового приміщення (а.с. 19).

Позивач працює на посаді головного бухгалтера в ТОВ «Аграрник», посадовий оклад складає 13110 грн, зареєстрована як ФОП та займається підприємницькою діяльністю у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування. У 2021 році її дохід становив близько 30000 грн на місяць, у першому півріччі 2022 році близько 15000 грн на місяць (а.с. 18, 21 зворот, 202, 205).

Із 29 квітня 2021 року ОСОБА_3 припинив підприємницьку діяльність, яка була зареєстрована 7 грудня 2020 року (а.с. 89-91).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що відомості про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, право власності за ОСОБА_3 відсутні (а.с. 92, 141, 142).

ОСОБА_3 на праві власності належать: мінітрактор марки DW 244, 2011 року випуску, придбаний 12 жовтня 2012 року; трактор колісний марки DOWEL DW354C, 2012 року випуску, придбаний у 2014 році; трактор колісний марки МТЗ-52Л, 1978 року випуску, придбаний ним у 2017 році (а.с. 125-126).

Згідно з довідкою Липоводолинської селищної ради Сумської області від 1 грудня 2022 року ОСОБА_3 приймає участь у вихованні та утримання свого сина ОСОБА_5 , займається його вихованням, навчанням та утриманням. Нарікань з боку відповідних служб чи правоохоронних органів на здійснення ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків до Липоводолинської селищної ради не надходило. За місцем проживання характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, приймає активну участь у суспільному житті населеного пункту (а.с. 87-88).

ОСОБА_11 навчається в Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа I-III ступенів № 13 ім. А.С. Мачуленка у третьому класі. За місцем навчання характеризується виключно позитивно, його мати ОСОБА_1 постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, батько дитини, ОСОБА_3 , контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 20, 22).

ОСОБА_5 також навчається у комунальному закладі Сумської міської ради Сумська дитяча музична школа № 1, по класу акордеону (а.с. 21).

Згідно з копіями квитанцій від 5 вересня, 3 жовтня, 1 листопада, 1 грудня 2022 року, 1 лютого 2023 року ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_5 у музичній школі 1000 грн (по 200 грн за місяць)( а.с. 175-178, 233).

4 та 11 вересня 2022 року ОСОБА_12 у медичному закладі «Професорська стоматологія» у м. Суми надано та оплачено стоматологічні послуги на загальну суму 4060 грн (1540 грн та 2520 грн) (а.с. 161, 162).

Із вересня 2022 року ОСОБА_11 навчається в школі програмування та робототехніки «Робокод» на навчальних курсах «Arduino Kids», курс навчання 5 років. Відповідно до копій квитанцій ОСОБА_1 19 вересня 2022 року за навчання сплачено 1330 грн, 12 жовтня 2022 року - 1330 грн, 16 листопада 2022 року - 1330 грн, 29 листопада 2022 року - 1330 грн, усього за 4 місяці сплачено 5320 грн. Із довідки ФОП ОСОБА_13 від 1 лютого 2023 року вбачається, що за навчання ОСОБА_5 сплачено 6840 грн (а.с. 160, 166-169, 231).

ОСОБА_11 займається танцями в «M-Studio», Sumy. Із долучених до матеріалів справи копій дипломів вбачається, що він неодноразово брав участь у спортивних заходах з танців та нагороджувався за зайняті призові місця.

Відповідно до копій квитанцій від 2 вересня, 3 жовтня, 1 листопада, 2 листопада, 1 грудня 2022 року, 1 лютого 2023 року ОСОБА_1 за зайняття з танців сплатила 3300 грн, а також здійснила внесок танцюриста за 2023 рік у сумі 250 грн, всього 3550 грн (а.с. 29-34, 170-174, 230, 232). Також для виступу у спортивному заході з танців 30 вересня 2022 року позивач придбала для дитини туфлі «Маестро» за 1195 грн та футболку за 225 грн (а.с.24).

У матеріалах справи також мається рахунок на оплату № 53 від 8 серпня 2022 року, сформований ФОП ОСОБА_14 на ноутбук Lenovo Ideapad, вартістю 20150 грн та безпровідний маршрутизатор Mercusys MR50G, вартістю 1350 грн (а.с. 25, 159). Докази про оплату вказаної комп`ютерної техніки відсутні.

Управлінням Сумської міської ради «Служба у справах дітей» 13 січня 2023 року надано висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 , відповідно до якого спеціалістом управління було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та з`ясовано, що в квартирі, проживають мати з сином, матір`ю створені належні умови для проживання, розвитку, відпочинку дитини. У сина ОСОБА_5 є окрема кімната, місце для сну, відпочинку, місце для навчання, ігор та зберігання речей. Мати дитини має психологічний контакт з сином, між ними склалися доброзичливі, довірливі відносини, мати приділяє багато часу розвитку сина, останній відвідує багато гуртків: танці, музика, програмування. Враховуючи викладене, служба вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом із матір`ю (а.с. 127).

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Частинами 1-3 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 161 СК України).

У зв`язку з викладеним, враховуючи інтереси дитини, яка тривалий час проживає разом з матір`ю, за місцем її проживання створені всі необхідні для повноцінного виховання, навчання та розвитку умови, мати здійснює належний та достатній догляд за сином, утримує його та піклується про нього, беручи до уваги висновок служби у справах дітей, та зважаючи на позицію відповідача, який фактично визнав позов у цій частині та погодився, щоб ОСОБА_5 проживав з матір`ю, і таке визнання позову не лише не суперечить закону та не порушує прав та інтересів дитини, а й вказує на зацікавленість батька на якнайкраще забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині збільшення розміру раніше стягнутих аліментів на утримання сина ОСОБА_5 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або значним погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення їх розміру.

Відповідно до пункту 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У своєму позові ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у відповідача з часу стягнення з нього аліментів збільшився дохід та покращився матеріальний стан. Однак, із матеріалів справи та показів свідків не встановлено, ні який дохід відповідач мав до присудження аліментів, ні який дохід він має на час вирішення цього спору. Усі належні ОСОБА_3 трактори були придбані до 2017 року, однак судом не встановлено та позивачем не доведено, який дохід вони забезпечують його власнику, зокрема, які площі земельних ділянок за їх допомогою обробляються чи можуть оброблятися, які послуги відповідач надає цими тракторами (їх види, об`єми та кількість), при цьому враховуючи, що відповідач не має у власності чи на праві оренди земельних ділянок. Та обставина, що у домогосподарстві відповідача мається навісне обладнання до тракторів, сама по собі не вказує на наявність у нього доходу, який би давав підстави для висновку про збільшення його майнового стану. Зазначене узгоджується з поясненнями ОСОБА_3 , який вказав, що все сільськогосподарське обладнання, крім тракторів, належить його батьку, який з ним проживає, та разом із яким вони обробляють декілька земельних ділянок, загальною площею близько 80 соток. Інші твердження позивача, які вказують на збільшення доходу відповідача, зокрема наявність у нього магазину, дорогої побутової техніки, придбання нової сільськогосподарської техніки, великої кількості готівки вдома не доведено належними та допустимими доказами, є припущенням і не може бути підставою для стягнення аліментів у розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні сторона позивача, як на підставу для збільшення розміру аліментів, також вказувала на погіршення матеріального становища матері дитини. Із матеріалів справи вбачається, що дійсно дохід ОСОБА_1 у 2022 році у порівнянні з 2021 роком зменшився із 30000 грн до 15000 грн на місяць. Проте вказаний розмір заробітної плати з урахуванням стягнутих на утримання дитини аліментів є достатнім для забезпечення визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини 2013 року народження.

Однак дослідивши вказані обставини та беручи до уваги позицію відповідача, який частково визнав позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, і таке визнання позову не лише не суперечить закону та не порушує прав та інтересів дитини, а й вказує на зацікавленість батька на якнайкраще забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а розмір аліментів підлягає збільшенню до 2000 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_5 із вересня 2022 року займається спортивними (бальними) танцями, бере участь у спортивних заходах, отримує відзнаки за участь та зайняті призові місця. За зайняття танцями та придбання одягу для участі у змаганнях позивач сплатила 4970 грн. (3550 грн + 1420 грн).

Також дитина займається музикою та проходить навчання по класу акордеону, за п`ять місяців зайняття позивачем було сплачено 1000 грн.

Вбачається, що у зв`язку з захворюванням дитині були надані та оплачені стоматологічні послуги вартістю 4060 грн.

Такі витрати на переконання суду зумовлені особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дитини, її хворобою та вимагають додаткових матеріальних витрат на утримання дитини, їх фактичне понесення доводиться належними та допустимими доказами, тому є підставою для їх стягнення з відповідача у розмірі 5015 грн. ((4970 грн. + 1000 грн. + 4060 грн.) / 2).

Вимоги позивача про стягнення із відповідача половини понесених нею витрат на придбання акордеону не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано докази на підтвердження таких витрат.

Щодо вимоги про стягнення половини витрат на заняття з репетитором з англійської мови у розмірі 6000 грн та навчання у школі програмування та робототехніки «Робокод» на загальну суму 8520 грн є необґрунтованими, оскільки вони не можуть вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази понесення витрат на додаткові зайняття з іноземної мови.

Не зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в частині додаткових витрат на зайняття танцями, навчання в музичній школі та додаткових занять з іноземної мови, суд позбавлений можливості задовільними їх у повному обсязі, оскільки за відсутності доказів їх фактичного понесення у заявленому в позовній заяві розмірі, їх обрахунок є неможливим.

Також не підлягають стягненню витрати позивача на купівлю ноутбука, вартістю 20150 грн, та безпровідного маршрутизатора, вартістю 1350 грн. Не зважаючи на те, що його придбання зумовлено забезпеченням отримання дитиною освіти в умовах воєнного стану, докази його придбання суду не були надані. Наявний у матеріалах справи рахунок на оплату вказаної комп`ютерної техніки не вказує на його придбання позивачем.

За таких обставин суд вважає позовну вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання сина задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 5015 грн додаткових витрат на дитину, що складає половину від фактично понесених позивачем витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову в частині визначення місця проживання дитини з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992 грн 40 коп судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду. Також із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за часткове задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 1984 грн 80 коп (992,4 грн х 2).

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Змінити встановлений судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 червня 2021 року розмір стягуваних із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання рішенням суду законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню виданий Липоводолинським районним судом Сумської області судовий наказ від 11 червня 2021 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 9 червня 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5015 грн. додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1984 грн 80 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради; вул. Харківська, 35, м. Суми; .

Суддя Д. В. Сізов