Ухвала

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 211/3306/18

провадження № 61-2852ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», приватного виконавця Вольф Тетяни Леонідівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи: прокуратура Дніпропетровської області, Міністерство юстиції України про стягнення моральної шкоди та збитків (реальних та упущеної вигоди), відшкодування витрат на інформаційно-консультаційні послуги для поновлення порушених прав,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»), Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), приватного виконавця Вольф Т. Л., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «УЗ»). Просила суд стягнути з урахуванням уточнених позовних вимог з АТ КБ «ПриватБанк» 17 328,69 грн, з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 22 508,01 грн, з ПАТ «ОТП Банк» 28 965,50 грн майнової шкоди, стягнути з відповідачів в рівних частинах 10 000 грн на витрати з послуг адвоката, стягнути з кожного з відповідачів по 18 615 грн моральної шкоди, стягнути солідарно з приватного виконавця Вольф Т. Л., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., ПАТ «УЗ» майнову шкоду в сумі 924,10 грн, а саме незаконного утримання заробітної плати та інших виплат за місцем роботи та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення процентних річних від прострочення суми, як упущену вигоду. Загальна сума коштів які просить стягнути ОСОБА_1 становить 181 416,30 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 : з АТ КБ «ПриватБанк» 17 328,69 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди; з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 22 508,01 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди; з ПАТ «ОТП Банк» 28 965 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди; з приватного виконавця Вольф Т. Л., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. та ПАТ «УЗ», солідарно, незаконно утриману заробітну плату та інші виплати за місцем роботи та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення річних від прострочення суми, як упущену вигоду в сумі 924 грн; з приватного виконавця Вольф Т. Л. 2 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди; з ПАТ «УЗ» 2 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від

25 червня 2021 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

02 березня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційні скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року, у яких просить оскаржене судове рішення скасувати і закрити провадження по справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 181 416,30 грн, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною.

Касаційні скарги та додані до них матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційні скарги подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 211/3306/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат