Справа № 450/930/20 Провадження № 2/450/682/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.О.

за участі представника позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення частки у праві спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача за первісним позовом): 07.03.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі, сторонами збудовано житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок зареєстровано за відповідачем. Також за час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль Fiat Cinquecento 2009 року, д.н.з. НОМЕР_2 . Оскільки житловий будинок збудований сторонами в період шлюбу, який належить їм як подружжю, вважає, що 1/2 частка житлового будинку належить йому. Автомобіль Fiat Cinquecento 2009 року, д.н.з. НОМЕР_2 в межах виконавчого провадження на електронних торгах реалізовано. На підставі наведеного з врахуванням заяви від 02.03.2021 року просить здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 з подальшою компенсацією половини вартості вказаного автомобіля на користь ОСОБА_3 .

підстава позову (позиція позивача за зустрічним позовом): позивач за зустрічним позовом заперечує, щодо визначеної відповідачем частки у спільній сумісній власності, просить у відповідності до вимог ч. 3 ст. 70 СК України збільшити її частку, оскільки з моменту припинення шлюбних відносин, спільний син сторін проживає разом з нею. ОСОБА_3 ухиляється від сплати аліментів на утримання сина визначених нотаріально посвідченим договором, розмір яких визначений в меншому розмірі, аніж встановлений законодавством. За таких умов вважає, що її частка в спільному майні подружжя повинна бути збільшена та становити 2/3. З двох автомобілів придбаних за час шлюбу претендує на автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, оскільки цей автомобіль при придбані зареєстрований на неї, тоді як інший автомобіль Fiat Cinquecento 2009 року перебуває під арештом в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_3 . Також з лютого місця 2017 року ОСОБА_3 є учасником ТзОВ «Арт-буд-плюс», частка якого становить 25 %. Вважає, що має право на поділ доходів одержаних товариством. Окрім того ОСОБА_3 за час спільного проживання, приховував доходи одержані від діяльності згаданого товариства. Після відселення ОСОБА_3 з будинку, в одній з кімнат він облаштував схованку для готівкових коштів. ОСОБА_3 у будинку забув намальовану ним власноручно схему цієї потайки, із зазначенням, де саме були заховані кошти та точна їх сума 45 000 доларів США. Позивач претендує на 2/3 частки цієї суми, що становить 30 000 доларів США. Також вказує, що у відповідача є заборгованість зі сплати аліментів, та на підставі виконавчого напису нотаріуса йому було нараховано заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 85021, 00 грн. В ході виконання вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження, під час якого з прилюдних торгів реалізовано автомобіль Fiat Cinquecento 2009 року. Частину суми вирученої від реалізації автомобіля скеровано на погашення заборгованості зі сплати аліментів, а решту в розмірі 65538, 74 грн. зараховано на банківську картку ОСОБА_3 . Вважає, що сума отримана від реалізації майна та повернута ОСОБА_3 підлягає поділу. На підставі наведеного та з врахуванням заяви від 11.03.2021 року просить збільшити її частку у праві спільної сумісної власності присудивши ОСОБА_4 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 ; залишивши у власності ОСОБА_3 1/3 частку житлового будинку; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 30 000 доларів США або еквівалент цієї суми у національній валюті по офіційному курсі НБУ на час ухвалення рішення; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2/3 частки доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-буд-плюс», що припадали на частку ОСОБА_3 у статутному фонді за період з 2017 року по 2020 рік; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2/3 грошової суми, а саме 43692, 49 грн., зарахованої на його банківську картку після примусової реалізації автомобіля Fiat Cinguecento.

26.10.2020 року надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому ОСОБА_3 вказує, що приймає участь у матеріальному забезпечення сина сторін, оплачує його навчання в приватній школі у розмірі 84 000, 00 грн., щорічно. Окрім того оплачує візити сина до лікаря-стоматолога, платні прививки в приватній клініці, зайняття айкідо, купує одяг іграшки та все необхідне для розвитку сина. Під час перебування сторін в шлюбі між ними було укладено договір про участь в матеріальному забезпечення сина в розмірі 500 грн., щомісячно. Певний період ОСОБА_3 не сплачувалися аліменти, оскільки сторони примирилися, і вирішили відтермінувати виконання договору про сплату аліментів, однак примирення між ними не відбулося. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 сплатив всю суму заборгованості за період з 01.11.2019 року. На даний час позбавлений можливості сплачувати аліменти, оскільки картковий рахунок на який здійснювався переказ коштів, недійсний, однак сплачує аліменти на зарплатну картку ОСОБА_4 заборгованість по сплаті аліментів в нього відсутня. Не заперечує, щодо надання ОСОБА_4 одного з транспортних засобів. Вказує, що автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 був придбаний ним через систему кредитування. Кредитні зобов`язання ним виконанні. Першочергово вказаний автомобіль був зареєстрований на нього, а в подальшому на ОСОБА_4 . Жодних дивідендів з участі ОСОБА_5 в ТОВ «Арт-Буд-Плюс», окрім заробітної плати, він не отримував. Жодних доходів від дружини він не приховував, остання мала доступ до сейфу, та коли він забрав сейф з дому, то з такого зникли золоті вироби, грошові кошти в сумі 26 000 доларів США та 800 доларів США, які він відкладав на навчання сина. Щодо схеми розміщення сховку коштів, про яку вказує ОСОБА_4 , то вказана схема була дійсно ним намальована, однак це була лише його візуалізація плану, щодо подальшого відкладення коштів. З врахування наведеного просить відмовити у задоволенні вимог в частині відступу від рівності часток при поділі спільної сумісної власності.

07.12.2020 року надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву в якому зазначено, що покликання у відзиві на позовну заяву є безпідставні.

09.06.2021 року надійшов відзив на уточнену зустрічну позовну заяву в якій ОСОБА_5 вказує, що у разі поділу майна подружжя, частки майна є рівними, а лише у виключних випадках, за наявності обґрунтованих обставин, суд може відступити від засад рівності часток подружжя. Однак звертаючи із заявою про уточнення зустрічних позовних в частині збільшення її частки у праві спільної сумісної власності, ОСОБА_4 не обгрунтувала наявність таких обставин. Покликання, що ОСОБА_3 не утримує сина, є безпідставними, а самою ОСОБА_4 не надано суду доказів на підтвердження розмір витрат, які вона несе на утримання сина. На підставі наведеного просить, первісні позовні вимоги задоволити, а в задоволенні зустрічних позовних вимог, відмовити.

В судове засідання з`явився представник позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , які підтримав заявлені позовні вимоги, просив такі задоволити, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити.

В судове засідання з`явилася представник відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , які підтримала зустрічні позовні вимоги, просила такі задоволити, в задоволенні первісних позовних вимог, відмовити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

19.03.2020 року запит, щодо доступу до персональних даних; 19.03.2020 року ухвала про відкриття провадження у справі;01.04.2020 року заява про забезпечення позову; 02.04.2020 року ухвала про відмову в забезпеченні позову; 22.04.2020 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 22.04.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 23.04.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 13.05.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 13.05.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 04.06.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 04.05.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 11.08.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 12.08.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 12.08.2020 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 09.08.2020 року зустрічна позовна заява; 10.09.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 26.10.2020 року відзив на зустрічну позовну заяву; 07.12.2020 року відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву; 08.12.2020 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 26.01.2021 року клопотання про відкладення розгляду справи; 26.01.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 02.03.2021 року заява про зменшення первісних позовних вимог; 11.03.2021 року заява про уточнення зустрічних позовних вимог; 14.04.2021 року заява про забезпечення позову; 15.04.2021 року ухвала про відмову в забезпеченні позову; 09.06.2021 року відзив на уточнену зустрічну позовну заяву; 30.07.2021 року клопотання про відкладення розгляду; 30.07.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 09.09.2021 року клопотання про відкладення розгляду справи; 09.09.2021 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 09.09.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 03.11.2021 року клопотання про відкладення розгляду справи; 03.11.2021 року клопотання про відкладення розгляду справи; 03.11.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 15.12.2021 року клопотання про призначення експертиз; 13.01.2022 року клопотання про відкладення розгляду справи; 24.02.22 року клопотання про вкладення розгляду справи; 254.02.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 06.04.2022 року клопотання про витребування доказів; 06.04.2022 року протокольними ухвалами відмовлено в задоволенні клопотань про призначення експертиз; 06.04.2022 року ухвала про витребування доказів; 18.05.2022 року клопотання про відкладення розгляду справи; 18.05.20922 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 20.06.2022 року клопотання про відкладення розгляду справи; 23.06.2022 року клопотання про повернення розгляду справи в підготовче провадження: 21.07.2022 року клопотання про відкладення розгляду справи; 13.09.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 03.11.2022 року документи на виконання ухвали; 08.11.2021 року клопотання про долучення доказів; 21.11.2022 року клопотання про відкладення розгляду справи; 05.12.2022 року клопотання про долучення доказів; 26.01.2022 року клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За час перебування у шлюбі, сторонами набуто майно подружжя, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме : житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 196786705 від 19.01.2020 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_4 26.12.2012 року (Том 1 а.с. 10-11); транспортний засіб марки Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4 (Том 1 а.с. 12); транспортний засіб марки Fiat Cinguecento д.н.з. НОМЕР_2 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіль зареєстрований за ОСОБА_3 (Том 1 а.с. 12), що визнається сторонами.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Законом встановлено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане під час шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування цієї презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачена ч.1 ст. 63 та ч.1 ст. 65 СК України.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Тобто, у разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст.65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. Аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постановах від 19 червня 2019 року (справа № 761/32404/14-ц) та від 25 березня 2020 року (справа № 161/79/18).

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 відчужений позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 , третій особі, 16.04.2021 року на підставі договору комісії від 16.04.2021 року та договору купівлі продажу укладеного 16.01.2021 року за 10 000, 00 грн. (том 2 а.с. 68-70).

Транспортний засіб Fiat Cinguecento д.н.з. НОМЕР_2 , реалізований на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження № 61537711 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 в загальному розмірі 85 021, 14 грн., що стверджується актом про проведення електронних торгів від 30.11.2020 року. (Том 1 а.с. 176-178).

Згідно вказаного акту вбачається, що вказаний транспортний реалізовано за ціною 166 411, 00 грн.

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського С.В. від 11.03.2021 року № 793 на адвокатський запит, вбачається, що в нього на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по аліментах та додаткових витратах на утримання сина в розмірі 85 0121, 14 грн. ОСОБА_3 було повернуто грошові кошти в розмірі 65 538, 74 грн., як надмірно стягнуті у виконавчому провадження № 615377. (Том 1 а.с. 189).

Таким чином, судом встановлено, що зазначені вищі транспортні засоби були відчуженні на користь третіх осіб.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 від 28.11.2022 року, ринкова вартість такого станом на 29.11.2022 року становить 264 632, 76 грн. (Том 2 а.с. 94-95).

Таким чином судом встановлено, що транспортні засоби придбані сторонами за час перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, однак транспортний засіб марки Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 відчужений позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 , без згоди позивача за первісним позовом ОСОБА_3 , а транспортний засіб марки Fiat Cinguecento д.н.з. НОМЕР_2 , реалізований на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження № 61537711 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 .

Тому суд, приходить до висновку, що за відчужені автомобілі сторони мають право на компенсацію вартості 1/2 частки таких, а саме за відчужений позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 , автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , з останньої на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_3 , слід стягнути 132 316, 38 (264 632, 76 : 2), а за реалізований на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження № 61537711 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментних зобов`язань автомобіль Fiat Cinguecento д.н.з. НОМЕР_2 , з останнього на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 , слід стягнути 32 769, 37 (65 538, 74 (надмірно стягнуті кошти у виконавчому провадженні) : 2) грн.

Також встановлено, що житловий будинок що розташований за адресою АДРЕСА_1 , збудований сторонами за час перебування у шлюбі, є спільною сумісною владністю подружжя, тому слід визнати за кожною із сторін по 1/2 частці на вказаний житловий будинок.

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 , про відступлення від засад рівності часток подружжя, оскільки син сторін проживає разом з нею, позивач за первісним позовом ОСОБА_3 ухиляється від виконання свого обов`язку, щодо забезпечення дитини, зокрема від сплати аліментних зобов`язань, суд вважає за необхідне зазначити наступне :

згідно з абзацом 2 частини другої статті 372 ЦК України за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці третьому пункту 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проживання дитини сторін, разом позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 , само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя, а її покликання, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, та не сплачує аліментів, спростовується матеріалами справи, а саме постановою про закінчення виконавчого провадження про стягнення заборгованості по сплаті аліментних зобов`язань (Том 1 а.с. 179-180), договорами про надання освітніх послуг укладених ОСОБА_3 та ТзОВ «Школа вільних та небайдужих» від 07.10.2019 року та 08.07.2020 року в інтересах сина ОСОБА_6 (том 1 а.с. 130-133), квитанціями про оплату навчання (Том 1 а.с. 134-136); довідкою виданою ГО ЛОМГО «Сінкікай» від 07.12.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_3 сплачує членські внески з 06.10.2018 року по теперішній час за тренування ОСОБА_6 (Том 1 а.с. 222).

Отже, для збільшення частки майна дружини, у разі проживання з нею дитини, необхідне доведення існування умови недостатності розміру аліментів, які вона одержує, для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, однак позивачем за зустрічним позовом вказана обставина не доведена, а судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом приймає участь в матеріальному забезпечені спільного сина сторін, а заборгованість по сплаті аліментів, яка була в позивача за первісним позовом, однак в ході розгляду справи сплачена, не є обставиною, яка має істотне значення для відступлення від рівності часток подружжя на підставі частини третьої статті 70 СК України.

Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 не доведено, тому суд не вбачає підстав для відступлення від рівності часток майна подружжя.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 30 000 доларів США або еквівалент цієї суми у національній валюті по офіційному курсі НБУ на час ухвалення рішення та 2/3 частки доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Буд-Плюс», що припадали на частку ОСОБА_3 у статутному фонді за період з 2017 року по 2020 рік, суд зазначає наступне :

позивач за первісним позовом ОСОБА_3 був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Буд-Плюс». З досліджених судом доказів, а саме листа ТзОВ «Арт-Буд-Плюс» від 01.11.2022 року вих. № 168/22, вбачається що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 з серпня 2022 року не є учасником ТзОВ «Арт-Буд-плюс», оскільки свої корпоративні права подарував третій особі. Також з 01.01.2018 року дивіденди ОСОБА_3 не виплачувалися. Також відповідно до фінансової звітності ТзОВ «Арт-Буд-Плюс» за період з 2018 року по 2021 року, вбачається, що підприємство не виплачувало дивідендів учасникам товариства, а фінансова звітність підприємства за вказаний період, включає в себе загальні доходи від результату діяльності підприємства, які включають собівартість продукції, реалізованої зазначеними підприємством, адміністративні витрати, податок на прибуток, чистий прибуток, тощо. (Том 2 а.с. 61-65).

Тобто судом встановлено, що ТзОВ «Арт-Буд-Плюс» за період з 2018 року по 2021 рік, одержані доходи (прибуток) не розподіляв між його учасниками.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 ЦК України, господарське товариство є власником: одержаних доходів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. ст. 12 ЗУ «Про господарські товариства» товариство є власником одержаних доходів.

Таким чином, ОСОБА_5 , як учасник ТзОВ «Арт-Буд-Плюс» не одержував доходу, а згідно зі ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є інші доходи, одержані одним із подружжя, а не доходи підприємства, в якому ОСОБА_5 був учасником.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Не підлягають також до задоволення вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 30 000 доларів США або еквівалент цієї суми у національній валюті по офіційному курсі НБУ на час ухвалення рішення, у зв`язку із недоведеністю цих позовних вимог перед судом та їх переконливістю.

Щодо позовної вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_3 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_4 права власності на автомобіль Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , то в задоволенні таких, слід відмовити, оскільки вказаний автомобіль відчужений останньою на користь третьої особи.

Таким чином з врахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні за первісним та зустрічним позовом, підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_3 , права власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі - 132 316, 38 грн.; визнання за ОСОБА_4 , права власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки Fiat Cinguecento д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 32 769, 37 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що первісні та зустрічні позовні вимог задоволено частково, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , слід стягнути судовий збір у розмірі 7006,67 грн. а з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , слід стягнути судовий збір у розмірі 4236, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_3 ,- задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Hyundai Tucson 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі - 132 316, 38 (сто тридцять дві тисячі триста шістнадцять гривень 38 коп.) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 ,- відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 ,- задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Fiat Cinguecento д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 32 769, 37 (тридцять дві тисячі сімсот шістдесят дев`ять гривень 37 коп.) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 ,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 судовий збір у розмірі 7006,67 (сім тисяч шість гривень 67 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 судовий збір у розмірі 4236, 00 (чотири тисячі двісті тридцять шість гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом : ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом : ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст судового рішення складено 17.03.2023 року

СуддяН. Б. Добош