Провадження №2/523/1378/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/15584/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення та запису державного реєстратора, припинення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення та запису державного реєстратора, припинення та визнання права власності.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що Розпорядженням органу приватизації № 112015 від 30.12.1997 року передано у спільну часткову власність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 двокімнатний житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї лат. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ літ. «З» у рівних частках, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі Розпорядження № 112015 від 30.12.1997 року, Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 30.12.1997 року видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , відповідно до якого житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї лат. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ літ. «З», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності у рівних частках по 1/6 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-367 від 13.04.2002 року ОСОБА_7 успадкувала після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 належну останній 1/6 частку у вказаному домоволодінні. У подальшому, позивачка ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про спадщину за законом № 5-1908 від 14.08.2012 року, успадкувала після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_7 2/3 частини спадкового майна, з урахуванням 1/3 частки спадкового майна від якої відмовився чоловік померлої ОСОБА_10 на користь ОСОБА_2 . Таким чином, позивачці ОСОБА_2 належить 2/9 частини житлового будинку, що знаходиться за адреою: АДРЕСА_1 , який складає в цілому з однієї кам`яної будівлі, житловою площею 28,7 кв.м. під літ. «А» з надвірними господарськими будівлями літ. «Д» - літня кухня, літ. «Е», «И» - сараї, літ. «Ж» - вбиральня, літ. «З» - душ, № 1 4 огороження, І мостіння, ІІІ колодязь, розташованих на земельній ділянці розміром 520 кв.м. (по фактичному користуванню). Іншими співвласникам ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вказане домоволодіння належало у частці по 1/6 кожному.

28.05.2021 року на ім`я співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано право власності по 1/3 частки на виділений зі складу спільного будинку у АДРЕСА_1 , окремий будинок під. АДРЕСА_1 , до складу якого увійшли: житловий будинок під лат. «П» житловою площею 24 кв.м., баня лат. «Н», сарай літ. «Л», навіс літ. «К», душ літ. «З», убиральня літ. «Ж». Запис про державну реєстрацію прав вчинено 28.05.2021 року державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотним О.О. Підставою для державної реєстрації слугував Висновок ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» № 191881 від 16.03.2021 року, дублікат свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 30.12.1997 року та довідка Укрпошти № 07/ від 21.05.2021 року.

Однак, позивачка зазначає про те, що приймаючи рішення ро державну реєстрацію прав та вчиняючи запис про державну реєстрацію прав державним реєстратором було порушено вимоги ст.ст. 358, 367 ЦК України та п.п. 54, 55, 56 постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 року. Зокрема, державна реєстрація була проведена без згоди всіх співвласників будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , без з`ясування технічної можливості виділу в окреме домоволодіння відповідно до рівності часток співвласників, без оцінки можливості забезпечення кожного із виділених будинків окремим входом, без з`ясування питань роз`єднання інженерних комунікацій та визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовані споруди. Також, жодний договір про поділ спільного майні між співвласниками будинку не укладався та державному реєстратору не надавався.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

?Скасувати рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58611842 від 08.06.2021 року на об`єкт нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

?Скасувати запис державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58611842 від 08.06.2021 року на об`єкт нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Суд констатує, що стороною позивача неодноразово збільшувалися позовні вимоги. Так, в останнє, 30.11.2022 року представником позивача ОСОБА_1 подано до суду клопотання про уточнення позовних, в якій просила суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

?Скасувати рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58611842 від 08.06.2021 року на об`єкт нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

?Скасувати запис державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58611842 від 08.06.2021 року на об`єкт нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

?Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про державну реєстрацію прав № 58611842 від 08.06.2021 року, шляхом визнання за ОСОБА_5 право спільної часткової власності на 1/6 частку об`єкту нерухомого майна, а саме двокімнатний житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ. Літ. «З», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 37293980;

?Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про державну реєстрацію прав № 58611842 від 08.06.2021 року, шляхом визнання за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/6 частку об`єкту нерухомого майна, а саме двокімнатний житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ. Літ. «З», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 37293980;

?Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_11 на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про державну реєстрацію прав № 58611842 від 08.06.2021 року, шляхом визнання за ОСОБА_11 право спільної часткової власності на 1/6 частку об`єкту нерухомого майна, а саме двокімнатний житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ. Літ. «З», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 37293980;

?Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 01.09.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2023 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та у заявах про збільшення позовних вимог, просили суд ухвалити рішення, яким:

?Скасувати рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58611842 від 08.06.2021 року на об`єкт нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

?Скасувати запис державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58611842 від 08.06.2021 року на об`єкт нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

?Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про державну реєстрацію прав № 58611842 від 08.06.2021 року, шляхом визнання за ОСОБА_5 право спільної часткової власності на 1/6 частку об`єкту нерухомого майна, а саме двокімнатний житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ. Літ. «З», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 37293980;

?Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про державну реєстрацію прав № 58611842 від 08.06.2021 року, шляхом визнання за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/6 частку об`єкту нерухомого майна, а саме двокімнатний житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ. Літ. «З», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 37293980;

?Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_11 на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, житлове приміщення загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про державну реєстрацію прав № 58611842 від 08.06.2021 року, шляхом визнання за ОСОБА_11 право спільної часткової власності на 1/6 частку об`єкту нерухомого майна, а саме двокімнатний житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ. Літ. «З», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 37293980;

?Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Відповідач державний реєстратор Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. в судове засідання повторно не з`явився, сповіщався судом про час та місце слухання справи.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та представник відповідачів ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, відзив у визначений судом строк відповідачі не подали. Від представника відповідачів ОСОБА_12 надійшло клопотання про відкладення слухання справи, у зв`язку із зайнятістю представника відповідачів в іншому судовому процесі з розгляду кримінального провадження в Миколаївському апеляційному суді. Проте, з огляду на тривалий строк розгляду даної справи, а також так, що представником відповідачів не було додано жодного підтвердження того факту, що він приймає участю у іншому судовому засіданні в Миколаївському апеляційному суді з розгляду кримінального провадження, суд доходить висновку про неповажність причин неявки відповідачів та представника відповідача та вважає за можливим провести розгляд даної справи за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно приписів ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

По справі встановлено, що Розпорядженням органу приватизації № 112015 від 30.12.1997 року передано у спільну часткову власність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 двокімнатний житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї лат. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ літ. «З» у рівних частках, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 11).

На підставі Розпорядження № 112015 від 30.12.1997 року, Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 30.12.1997 року було видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , відповідно до якого житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї лат. «Е», «И», уборна літ. «Ж», душ літ. «З», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності у рівних частках по 1/6 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 12).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-367 від 13.04.2002 року ОСОБА_7 успадкувала після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 належну останній 1/6 частку у вказаному домоволодінні (Т. 1 а.с. 16).

Таким чином, частка ОСОБА_7 у спірному домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/3, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35051791 від 03.08.2012 року (Т. 1 а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 10.01.2012 року (Т. 1 а.с. 20). Спадкоємцями померлої ОСОБА_7 стали чоловік ОСОБА_10 , донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_9 .

Позивачка ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про спадщину за законом № 5-1908 від 14.08.2012 року, успадкувала після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_7 2/3 частки спадкового майна, з урахуванням 1/3 частки спадкового майна від якої відмовився чоловік померлої ОСОБА_10 на користь ОСОБА_2 . Даний факт встановлено із наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2012 року.

Також, із вказаного вище Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2012 року вбачається, що син ОСОБА_7 ОСОБА_9 успадкував після померлої матері 1/3 частку спадкового майна.

Таким чином, позивачці ОСОБА_2 належить 2/9 частини, а її брату ОСОБА_9 належить 1/9 частини житлового будинку, що знаходиться за адреою: АДРЕСА_1 , який складає в цілому з однієї кам`яної будівлі, житловою площею 28,7 кв.м. під літ. «А» з надвірними господарськими будівлями літ. «Д» - літня кухня, літ. «Е», «И» - сараї, літ. «Ж» - вбиральня, літ. «З» - душ, № 1 4 огороження, І мостіння, ІІІ колодязь, розташованих на земельній ділянці розміром 520 кв.м. (по фактичному користуванню).

Іншими співвласникам ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вказане домоволодіння належало у частці по 1/6 кожному.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 270026214 від 11.08.2021 року. (Т. 1 а.с. 29 34).

Також із даної Інформаційної довідки судом встановлено, що 28.05.2021 року за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано право спільної часткової власності по 1/3 частки на виділений зі складу спільного будинку у АДРЕСА_1 , окремий будинок під. АДРЕСА_1 , до складу якого увійшли: житловий будинок під лат. «П» житловою площею 24 кв.м., баня лат. «Н», сарай літ. «Л», навіс літ. «К», душ літ. «З», убиральня літ. «Ж».

Запис про державну реєстрацію прав було вчинено 28.05.2021 року державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотним О.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58611842 від 08.06.2021 року. Підставою для державної реєстрації слугував Висновок ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» № 191881 від 16.03.2021 року, дублікат свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 30.12.1997 року та довідка Укрпошти № 07/ від 21.05.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Одним із засобів юридичного захисту прав чи інтересів співвласників майна є його поділ чи виділ в натурі. При цьому, поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Згідно п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року (надалі Інструкція), поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).

Відповідно до п.п. 2.1 Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Згідно п. 3.10 Інструкції суб`єкт господарювання готує Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна для укладення договору про виділ в натурі частки з об`єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об`єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно п. 6.8, 6.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року, договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Крім того, нотаріусу подається документ (акт, висновок, кадастровий план земельних ділянок, які будуть сформовані, ін.), виготовлений у порядку, встановленому законодавством, який містить інформацію про можливість формування (створення) нерухомого майна.

Одночасно з посвідченням договору про виділ частки в натурі (поділ) житлового будинку, будівлі або споруди нотаріусом посвідчується договір про виділ частки в натурі на місцевості земельної ділянки. Для посвідчення останнього разом з іншими документами нотаріусу подається нотаріально посвідчений договір про спільну часткову власність на земельну ділянку.

Укладення договору про виділ частки в натурі припиняє спільну часткову власність для особи (осіб), частка якої виділяється за цим договором. Укладення договору про поділ спільного майна припиняє спільну власність для усіх співвласників.

Таким чином, суд констатує, що для виділення у натурі частки із спільного майна в позасудовому порядку, після отримання Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна співвласники повинні звернутись до нотаріуса для укладення договору про виділення в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та його нотаріального посвідчення.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01.09.2021 року про витребування доказів, Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради було надано до суду реєстраційну справу № 101 (м. Одеса, вул. Посівна, 7А).

Так, із дослідженої судом реєстраційної справи № 101 вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 58611842 від 08.06.2021 року слугував Висновок ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» № 191881 від 16.03.2021 року, дублікат свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 30.12.1997 року та довідка Укрпошти № 07/ від 21.05.2021 року.

З огляду на вище викладене, судом встановлено, що жодного договору про виділення в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами укладено не було.

Вказана обставина стороною відповідача спростована не була.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із вимогами ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, яка набрала чинності 01.01.2016 року (надалі Порядок).

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з п. 40 Порядку (у чинній редакції на момент прийняття рішення державного реєстратора) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Відповідно до п. 56 Порядку, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. У разі коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, змінюється розмір часток у праві спільної власності, подається також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор зазначає рівні частки у праві спільної часткової власності на таке майно, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту, або якщо інше не встановлено законом.

Отже, із вищезазначених фактів та обставин вбачається, що рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58611842 від 08.06.2021 року порушує права ОСОБА_2 на право вільного володіння своєю часткою у спільному майні, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки прийняте із порушенням законодавства за відсутності всіх необхідних документів, а саме укладеного співвласниками та нотаріально засвідченого договору про виділ у натурі частки із спільного майна, а тому оскаржуване рішення державного реєстратора підлягає скасуванню в судовому порядку.

Щодо позовної вимоги про скасування запису державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень, суд доходить висновку, що така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суд зважає і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Згідно приписів абз. 2 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції, яка діє на час ухвалення судом рішення у справі, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Вказаний висновок також зроблено у постанові ВС/КЦС від 02.08.2022 року за результатами розгляду справи № 645/3067/19, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовної вимоги про припинення за відповідачами права спільної часткової власності на новостворений внаслідок виділ об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 та відновлення попереднього становища шляхом визнання права власності по 1/6 частці у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , суд констатує наступне.

Згідно приписів абз. 2 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Беручи до уваги приписи зазначених норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції на день ухвалення судом даного рішення, суд доходить висновку, що наслідком скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішеннявідповідні права чи обтяження припиняютьсята відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Висновок суду щодо звернення до суду з даними позовними вимогами до відповідача державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Зміст і характер правовідносин між учасниками даної справи свідчить про те, що спір у позивача виник саме з відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо здійснення права (виділення) у спільній частковій власності та правомірності дій відповідачів щодо реєстрації за ним такого права. Позовну вимогу про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути висунуто до державного реєстратора (приватного нотаріуса), який прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, чи ні.

Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 07.07.2021 року за результатами розгляду справи № 369/14294/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні даного позову в частині його пред`явлення до державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. слід відмовити, оскільки такий є неналежним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для часткового задоволені позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер 58611842 від 08.06.2021 року, на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги № 01/08 від 15.08.2022 року, укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Наталі Мазур та партнери».

Також позивачем було додано Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 01/08 від 15.08.2022 року, а саме Протокол погодження розміру гонорару адвоката, відповідно до якого вартість надання комплексної правової допомоги при супроводжені справи про скасування рішення щодо реєстрації права власності становить 20000,00 грн.

Окрім того, в матеріалах справи наявна квитанція № 0.0..1 від 16.08.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено юридичні послуги за Договором про надання правової допомоги від 15.08.2022 року в розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч .2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги часткове задоволення даного позову, суд вважає, що із відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає пропорційному стягненню сума сплаченого позивачем судового збору та витрат на правову допомогу відповідно до частково задоволених позовних вимог.

На підстави та керуючись ст.ст. 317, 319, 356, 361, 364 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 18, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 40, 56 Порядку державної реєстрації речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 12, 13, 76, 77,81, 89, 137, 141, 259, 263 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення та запису державного реєстратора, припинення та визнання права власності задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер 58611842 від 08.06.2021 року, на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 24 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 4200 /чотири тисячі двісті/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 302/триста дві/ грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 302/триста дві/ грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 302/триста дві/ грн. 60 коп

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державний реєстратор Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, місцезнаходження: 67780, смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, буд. № 3, Білгород Дністровського району, Одеської області.

Відповідач: ОСОБА_3 , дата народження та РНОКПП суду невідомі, мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , дата народження та РНОКПП суду невідомі, мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , дата народження та РНОКПП суду невідомі, мешканець АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 березня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер