ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9254/21

Головуючий у першій інстанції - Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/170/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів,

час проголошення ухвали суду - 12 год. 32 хв,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 01 вересня 2022 року.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року по 10 листопада 2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачкою. Указувала, що за місцем мешкання дитині створені всі належні умови для її проживання, виховання та розвитку. З моменту розірвання шлюбу дитина постійно виказує бажання проживати з нею, оскільки дуже прив`язана до матері.

Позивачка зазначала, що колишній чоловік не має можливості забезпечити дитині належні умови проживання та повною мірою займатись її вихованням, оскільки проживає разом зі своїми батьками, а його місце роботи знаходиться в іншому населеному пункті. Перебуваючи разом з батьком, дитина не відвідує дитячий садок, проявляє агресію, не має необхідного для неї розпорядку дня. На думку позивачки, проживання сина в сім`ї відповідача негативно впливає на його виховання та здоров`я, а на її зауваження стосовно неправильного ставлення до процесу виховання дитини колишній чоловік належним чином не реагує. Зазначала, що не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні ним його прав та обов`язків щодо їх сина.

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначав, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 їхня спільна дитина періодично проживала як з матір`ю, так і з батьком, але з початку 2021 року син постійно проживає разом з ним по АДРЕСА_1 разом з родиною його батьків. Указував, що дитина забезпечена всім необхідним для її духовного та фізичного розвитку. Колишня дружина, знаючи, що дитина проживає разом з ним, вчиняє скандали та викликає поліцію, заявляючи про зникнення сина. Після перебування у матері, яка вчиняє психологічний тиск щодо ОСОБА_5 , дитина почувається пригнічено, постійно виявляє бажання проживати саме з батьком.

На переконання позивача за зустрічним позовом, проживання дитини разом з ним буде сприяти більш гармонійному та психологічно стабільному стану хлопчика, оскільки він повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього, приділяє багато уваги та часу для його розвитку. У батька з дитиною наявні психологічний контакт, прив`язаність один до одного, спільні інтереси. Наголошував на тому, що має офіційний стабільний дохід, у той час як відповідачка не працює, власного житла, майна чи доходу не має. Фактично аліменти, які він сплачує на утримання сина за судовим наказом, є джерелом власного існування колишньої дружини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи, внаслідок неповної та неправильної оцінки доказів, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити зустрічний позов, визначивши місце проживання малолітньої дитини разом з батьком.

Доводи апеляційної скарги зводяться до помилкового висновку суду першої інстанції про можливість визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, виходячи з того, що ОСОБА_1 постійно створювалися будь-які причини та обставини (неіснуюча хвороба дитини, подання заяви про заборону батьку забирати дитину з ДНЗ), які унеможливлювали та перешкоджали батькові зустрічатися та повноцінно спілкуватися з сином.

Відповідач зазначає, що районний суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання щодо витребування відомостей стосовно психічного стану колишньої дружини, оскільки остання у 2007-2008 роках проходила обстеження в психіатричних закладах, а також мала статус дитини з інвалідністю. Зазначає, що позивачка в дитинстві сама зазнавала фізичного насильства з боку власної матері. Наведені обставини, на думку відповідача, можуть негативно вплинути на відношення ОСОБА_1 до дитини та методів її виховання під час їх спільного проживання.

Наголошує на тому, що має постійний офіційний дохід, за період з грудня 2020 року по травень 2021 року ним сплачено майже 44 000 грн аліментів, заборгованість з їх сплати відсутня. Звертає увагу суду на те, що продовжував сплачувати аліменти навіть і у той час, коли син вже постійно проживав разом з ним, дружина отримані кошти не повернула, а його звернення до органу опіки та піклування стосовно проведення перевірки цільового використання ОСОБА_1 аліментів до цього часу не розглянуто. Надані позивачкою суду першої інстанції докази на підтвердження доводів позову свідчать лише про відсутність у неї як постійного місця роботи і постійного стабільного доходу, так і власного житла.

Указує, що саме за місцем його проживання для дитини створені найкращі умови для життя, розвитку та навчання, син забезпечений всім необхідним для задоволення власних потреб. Саме він, як батько, може дати сину більше можливостей для його навчання, виховання, фізичного і духовного розвитку, і жодних перешкод для спілкування дитини з матір`ю він не створював і перешкоджати цьому у подальшому намірів не має.

Вважав недопустимим доказом наданий органом опіки та піклування висновок про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, указуючи, що він не містить жодних посилань на документи чи обставини, що стали підставою його складання. Зазначає, що працівниками управління у справах дітей не взято до уваги придбання батьком дитини окремого власного житла та введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим ОСОБА_1 одноособово виїхала за кордон і має намір залишатися там до травня 2023 року.

Указує, що судом першої інстанції повністю проігноровано думку дитини, яка чітко повідомила суду про своє бажання проживати саме з батьком.

У наданому на апеляційну скаргу відзиві представник позивачки - адвокат Святная О.В., посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення, а також невірне викладення та спотвореність фактичних обставин справи скаржником, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в частині визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що після розірвання шлюбу жодних домовленостей між сторонами з приводу періодичного проживання дитини у кожного з батьків не існувало, що й стало у подальшому підставою для звернення до суду. Адвокат зазначає, що у серпні 2022 року батько дитини змінив свою позицію з приводу наявних суперечностей стосовно дитини. Сторони домовилися, що відповідачка повернеться до Польщі та оформить документи щодо житла, свого працевлаштування та навчання дитини. Перед від`їздом за кордон ОСОБА_1 придбала сину ноутбук для забезпечення навчального процесу, шкільне приладдя та інші речі. Мати постійно слідкує за процесом навчання сина, відвідує онлайн збори батьків, спілкується з вчителями. Після ухвалення рішення судом першої інстанції відповідачка придбала для сина та відправила йому одяг та інші необхідні для життя речі на 70 000 грн.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 поважає батька своєї дитини, який являться гарним та люблячим татом. Проте вважає, що колишній чоловік спекулює дитиною, намагаючись таким чином вирішити суперечки колишнього подружжя. Даючи дитині марні надії на відновленні сім`ї, позивач маніпулює несталою дитячою психікою, що шкодить дитині.

Наголошує на тому, що суд, визначаючи місце проживання дитини разом з матір`ю, правильно надав першочергове значення саме найкращим інтересам дитини, взявши до уваги її вік, адже у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Управлінням (службою) у справах дітей Чернігівської міської ради відзив у встановлений судом строк не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що дитина має прихильність як до матері, так і до батька, любить обох батьків, однак, беручи до уваги всі встановлені у ході розгляду справи обставини та наявні у справі докази, дійшов висновку, що проживання неповнолітнього ОСОБА_5 з матір`ю найкраще забезпечить його інтереси, духовний та фізичний розвиток. Щодо висловленої думки дитини про бажання проживати разом з батьком, районний суд, врахувавши її вік, тривале протягом останнього часу проживання з батьком та відсутність спілкування з матір`ю, можливість зміни ставлення в залежності від зміни обстановки і обставин, також ураховуючи ситуацію, яка склалась в родині, та обстановку, в якій перебуває дитина, зазначив, що дитина не може об`єктивно, незалежно та вільно висловити свою думку щодо предмета спору.

Районний суд констатував, що наявний у справі висновок органу опіки та піклування не суперечить інтересам дитини, і визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванні з нею, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання.

Судом першої інстанції встановлено, що з 24 квітня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року розірвано (т. 1 а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 13).

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (т. 1 а.с. 40).

27 січня 2021 року ОСОБА_3 (позивачка за первісним позовом) змінила прізвище на « ОСОБА_3 », про що свідчить копія свідоцтва про зміну прізвища (т. 1 а.с. 12).

Згідно з копіями свідоцтва на нерухоме майно від 05 квітня 2011 року та витягу про державну реєстрацію прав від 28 квітня 2011 року квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 1/3 частці кожному (т. 1 а.с. 102, 103).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг ЧМР від 11 лютого 2021 року № 834 ОСОБА_1 з 16 липня 2019 року зареєстрована у АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 8). Також за указаною адресою зареєстровані ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_9 , а з 16 липня 2019 року зареєстрований син сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що містяться дані у довідці ОСББ «Незалежність-56» про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 серпня 2021 року (т. 1 а.с. 7).

24 вересня 2021 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали заяву до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М, в якій підтвердили, що ними надано згоду на проживання, у тому числі реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також надали згоду на подальше проживання указаних осіб та безперешкодне користування цією квартирою (т. 1 а.с. 106).

З довідки № 62/К3 від 18 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 з 27 лютого 2018 року працює начальником відділу ТОВ «Епіцентр К», що розташоване у м. Києві по пр-ту П. Григоренка, 40. У період з грудня 2020 року по травень 2021 року ОСОБА_2 отримано 140 767 грн доходу та сплачено за виконавчим листом аліментів у розмірі 43 854,05 грн (т. 1 а.с. 61).

Згідно з інформацією Центрального відділу ДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) станом на 07 вересня 2021 року заборгованість по сплаті ОСОБА_2 аліментів відсутня (т. 1 а.с. 62).

Актом про проживання особи без реєстрації від 22 червня 2021 року, підписаним сусідами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , майстром технічної дільниці ДОЖФ № 3 ОСОБА_14 , начальником ДОЖФ № 3 ОСОБА_15 , зафіксовано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів власника квартири - ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 41).

З довідки, виданої 20 вересня 2021 року ОСББ «Незалежність-56», вбачається, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з дати реєстрації - 16 липня 2019 року по теперішній час фактично проживає за адресою реєстрації (т. 1 а.с. 105).

На час видачі довідки від 25 вересня 2020 року, виданої КЗ «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради, ОСОБА_1 була студенткою 1 курсу спеціальності 223 «Медсестринство» з 01 вересня 2020 року. Навчання на денній формі за кошти фізичних та юридичних осіб. Строк навчання закінчується 30 червня 2023 року (т. 1 а.с. 116).

Відповідно до характеристики, виданої директором КЗ «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради, ОСОБА_1 навчається в даному закладі за спеціалізацією «акушерська справа» з 2020 року. За період навчання проявила себе позитивно, до навчання відноситься відповідально, старанно оволодіває професійними знаннями та навичками. Врівноважена, ввічлива, доброзичлива, користується повагою серед студентів та викладачів. Завжди готова прийти на допомогу. Є люблячою та відповідальною матір`ю сина ОСОБА_5 , 2015 року народження (т. 1 а.с. 11).

З іншої характеристики, виданої КЗ «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» Чернігівської міської ради від 01 вересня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , матір вихованця групи № НОМЕР_1 ОСОБА_4 , свідома відповідальна мати, добре виконує свої батьківські обов`язки, спілкується з педагогами закладу, дослухається до їх рекомендацій. Дитина доглянута, мати жваво цікавиться життям ОСОБА_5 в садочку, радіє за його успіхи, дбає про його здоров`я. Приймає активну участь у житті групи (т. 1 а.с. 112).

Згідно з характеристикою, наданою ТОВ «Епіцентр К», ОСОБА_2 за період трудової діяльності зарекомендував себе як грамотний та кваліфікований спеціаліст, ефективний керівник, уважний до потреб підлеглих. Амбітний, цілеспрямований, з відмінним почуттям гумору, комунікабельний, користується повагою та авторитетом як керівництва компанії, так і підлеглих. Дисциплінарних стягнень та зауважень по роботі не було. Проявляє особисту ініціативу при вирішенні виробничих завдань. Завдяки вищій педагогічній освіті вміло та ефективно керує колективом, відмінно розбирається в людях, майстерно вирішує конфліктні ситуації з покупцями, виявляючи їх потреби. До своїх посадових обов`язків відноситься з великою відповідальністю. Вимогливий як до себе особисто, так і до підлеглих, об`єктивний, педантичний та креативний, має високий коефіцієнт продуктивності праці (т. 1 а.с. 136).

ОСОБА_1 зверталася до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області із заявами про те, що ОСОБА_2 забирав їхню спільну дитину до себе додому без попередження, іншим разом забрав дитину і попередив, що відведе в дитячий садок, але не відвів, на телефонні дзвінки не відповідав, забороняє бачитись з дитиною, що підтверджується талонами-повідомленнями єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (т. 1 а.с. 9, 107, 108), довідками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 01 вересня 2021 року, від 25 червня 2021 року та від 12 липня 2021 року (т. 1 а.с. 109, 110, 111).

ОСОБА_2 неодноразово звертався до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області з приводу конфліктів з колишньою дружиною щодо поділу батьківських прав над спільною дитиною, у зв`язку з чим в Єдиному обліку Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівські області зареєстровані відповідні звернення (т. 1 а.с. 58, 134, 216, 217, 218, 220, 221, 222, 223).

З психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої КЗ «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» ЧМР 17 серпня 2021 року, вбачається, що дитина виховується в групі № 11 з 04 вересня 2019 року. Батько ОСОБА_2 та мама ОСОБА_1 розлучені. Данііл живе з мамою, вона сумлінно займається вихованням сина, завжди цікавиться життєдіяльністю сина у дитячому закладі, він охайний та доглянутий. За словами мами, ОСОБА_5 відвідує курси англійської мови та записаний на підготовку до школи в «Уніку» на 2021-2022 навчальний рік. Батько приділяє увагу дитині, часто забирає хлопчика із дитячого садка, вони проводять кілька днів разом, між ними спостерігається сильний емоційний зв`язок. Дитина з високим пізнавальним інтересом, розвивається згідно віку. Вміє адекватно поводитися в дитячому колективі, ввічливий, вихований. Має сформовані уявлення про доброту, гуманність, чесність. Вільно спілкується з однолітками. У спільних іграх не завжди дотримується загальноприйнятих правил, пропонує свої, може обґрунтувати свою думку. Під час сюжетно-рольових та дидактичних ігор самостійно розподіляє ролі, організовує рухову діяльність. Дитина володіє уміннями планувати та організовувати гру (працю), прагне завжди досягати позитивних результатів. Має уявлення про характерні ознаки об`єктів природи (сонця, води, повітря, ґрунту, тощо). Усвідомлює, що стан здоров`я залежить від чистоти повітря. Позитивно ставиться до занять з фізкультури, завжди активний. Має розвинене граматично-правильне та зв`язне мовлення. Самостійно складає розповіді, переказує тексти, володіє мовленнєвим етикетом. Відокремлює жанри художніх творів, передає зміст українських народних казок, вміє характеризувати персонажів твору. Хлопчик рахує в межах 10. Здійснює серіацію предметів за величиною, довжиною, орієнтується у просторі. У повсякденній діяльності застосовує набутий досвід, продукує ідеї. Не виявляє активного інтересу до творчих видів діяльності (ліплення, аплікація, малювання). В колективі проявляє лідерські якості, вільно спілкується з однолітками (т. 1 а.с. 42).

Відповідно до довідки КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Авангард» ОСОБА_5 з 01 січня по 19 травня 2021 року відвідував тренування з боротьби вільної. Заняття відвідував систематично під супроводом батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 43).

Також ОСОБА_5 з 06 вересня 2021 року відвідував заняття з підготовки до школи в навчальному центрі «Уніка». Договір про надання платних освітніх послуг підписаний ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 113, 114).

Згідно з повідомленнями КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом лікувального закладу та отримує повну медичну допомогу під час звернень, контакт з лікарем щодо стану здоров`я дитини підтримує мати ОСОБА_1 . На прийом (огляд) до лікаря, на проведення профілактичних щеплень дитину приводить мати (т. 1 а.с. 144, 145).

Громадською організацією «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» здійснено психодіагностичне обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 22 вересня 2021 року надано психологічний висновок (т. 1 а.с. 138-139). У даному висновку зазначено, що у вирішенні питання щодо визначення переваг подальшого проживання з одним з батьків треба враховувати наступне: постать батька в житті хлопчиків, особливо у віці з 5 до 10 років, відіграє дуже важливу роль, тому будь-який негативний вплив, направлений на обмеження чи погіршення стосунків хлопчика з татом, може порушити процес ідентифікації з чоловічою поведінкою та статтю, який активно триває в цьому віці і визначає подальше гармонійне формування особистості хлопчика. Констатовано, що психотравмуюча ситуація, яка склалася в сім`ї, негативно вплинула на психіку та свідомість хлопчика, і тому батькам потрібно шукати мирні шляхи вирішення сімейного конфлікту, і, відповідно, обирати адекватну стратегію подальшого виховання сина.

Також на запит ОСОБА_2 25 вересня 2021 року Громадською організацією «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» проведено повторне психодіагностичне обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що надано психологічний висновок. За тестом Люшеру наявний психоемоційний стан малолітнього ОСОБА_4 , на момент обстеження характеризується емоційною тривожністю і становить 7 із 12. За тестом Рене Жиля виявлено, що на момент обстеження хлопчик психологічно більш близький до матері, ніж до батька. У попередньому обстеженні 31 серпня 2021 року був отриманий прямо протилежний результат. Виявлена нестійка динаміка процесу ідентифікації хлопчика з моделлю чоловічого поводження (уособленого батьком) може вказувати на залучення одним з батьків дитини до сімейного конфлікту. Конфліктна ситуація, що склалася між батьками хлопчика негативно впливає на формування його психіки і призводить до прояву ним агресії і можливої провокації конфлікту, унаслідок чого механізми стримування емоцій формуються повільно (т. 1 а.с. 160-162).

На підставі листа Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради психологом Чернігівського міського центру соціальних служб 30 листопада 2021 року проведено діагностичне обстеження малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 176). З метою визначення ставлення дитини до батьків були використані: бесіда з дитиною, проективні методики «Малюнок сім`ї», «Незакінчені речення» і методика Рене Жиля. З метою попередження психотравмуючого впливу на дитину, при виникненні в подальшому суперечливих питань між матір`ю та батьком, рекомендовано враховувати вікові характерологічні особливості хлопчика, його потреби та бажання.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 634 (т. 1 а.с. 129) затверджено висновок щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_5 є вихованцем КЗ «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія». Відповідно до характеристики закладу ОСОБА_5 є дитиною з високим пізнавальним інтересом, розвивається згідно віку, відвідує дитячий навчальний центр «Уніка», батьки відповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_1 є студенткою КЗ «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради за спеціалізацією «Акушерська справа». Малолітній ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю у трикімнатній квартирі, має окрему кімнату, де створені всі умови для виховання та розвитку дитини, про що складений відповідний акт. ОСОБА_2 проживає у двокімнатній квартирі зі своїми батьками, для дитини створені всі необхідні умови для виховання та розвитку, про що складений відповідний акт. Батько працює у м. Києві в ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» начальником відділу сантехніки на умовах повного робочого дня. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю, ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 130).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 10 січня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу набув у приватну власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 49,6 кв. м (т. 1 а.с. 209).

Апеляційний судом встановлено наступне.

Відповідно до копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_3 , позивачка у період з 09 березня по 20 серпня 2022 року знаходилась на території Польщі (т. 2 а.с. 61).

16 березня 2022 року ОСОБА_1 присвоєно код з універсальної електронної системи реєстру населення (PESEL), що підтверджується відповідним повідомленням (т. 2 а.с. 110-111).

Згідно з копією трудового договору, укладеного 28 жовтня 2022 року між ТОВ «Hager Production Poland» та ОСОБА_3 , позивачка обіймає посаду оператора виробництва з винагородою у 3 950 злотих. Трудовий договір укладено на строк з 01 листопада 2022 року по 31 жовтня 2023 року (т. 2 а.с. 112-113).

02 січня 2023 року між ТОВ «Hager Production Poland» та ОСОБА_3 укладено угоду про внесення змін до трудового договору, відповідно до умов якої сторони за взаємною згодою погодили умови працевлаштування, які діятимуть у період з 01 січня по 30 червня 2023 року, зокрема, встановлено надбавку до заробітної плати за спеціальні компетенції у розмірі 300 злотих (т. 2 а.с. 114-115).

Відповідно до копії договору оренди кімнати в житловому приміщенні від 01 серпня 2022 року ОСОБА_3 винаймає в оренду одну кімнату площею 8 кв. м в двокімнатній квартирі, розташованій в АДРЕСА_5 зі сплатою місячної орендної плати у розмірі 500 злотих. Договір укладено на невизначений строк (т. 2 а.с. 47-50).

Довідка, видана 19 жовтня 2022 року початковою школою АДРЕСА_6 , містить інформацію про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде зарахований до початкової школи, якщо після прибуття до Польщі проживатиме в районі школи (т. 2 а.с. 51).

Згідно з характеристикою, виданою ТОВ «Hager Production Poland», пані ОСОБА_3 працює у виробничому відділі компанії на посаді оператора виробництва. ОСОБА_3 - людина, віддана своїй роботі, яка відповідально ставиться до доручених їй завдань. Вона сумлінно та своєчасно виконує покладені на неї обов`язки, досягає цілей, які ставить перед собою компанія. Її робота завжди високо оцінюється керівництвом. ОСОБА_3 - щира і доброзичлива, завдяки чому швидко здобуває прихильність як керівництва, так і колег (т. 2 а.с. 122-123).

Довідка Чернігівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 від 09 лютого 2023 року містить інформацію, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в навчальному закладі з 01 вересня 2022 року по теперішній час. Згідно з класним журналом за 2022-2023 навчальний рік ОСОБА_5 пропустив навчальні дні - 07 грудня, з 09 по 19 грудня, з 09 по 12 січня, з 16 по 20 січня, з 06 по 07 лютого через поважну причину, на підтвердження чого наявні заяви та пояснювальні записки його батька, ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 126-131).

На вимогу апеляційного суду Управлінням (службою) у справах дітей ЧМР надано повторний висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 24 лютого 2023 року № 122 (т. 2 а.с. 139-162). Із вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_5 навчається у Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, до школи дитину приводять батько або бабуся, батько приділяє увагу вихованню та навчанню сина, приймає активну участь у житті класу. Мати епізодично відвідувала школу, спілкувалась з класним керівником, цікавилась навчанням сина у групі Viber. За інформацією КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР протягом 2021 року про дитину піклувалась мати. З початку 2022 року станом здоров`я ОСОБА_5 опікується батько.

ОСОБА_2 разом з сином та своїми батьками проживає у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , для дитини створені всі необхідні умови для виховання та розвитку, про що складено відповідний акт. Батько працює у м. Києві в ТОВ «Епіцентр К» № 3 на умовах повного робочого дня. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Малолітній ОСОБА_5 зареєстрований разом з матір`ю у трикімнатній квартирі по АДРЕСА_2 , в якій для дитини виділена окрема кімната, де створені всі умови для виховання та розвитку дитини, про що складено відповідний акт.

ОСОБА_1 з березня 2022 року перебуває у Польщі, де згідно з договором оренди житлового приміщення винаймає житло загальною площею 45 кв. м, що складається з двох кімнат, кухні, туалету та ванної кімнати. Мати працює у компанії ТОВ «Хагер Продакшн Поланд» на посаді оператора виробництва.

Питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 неодноразово розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини у присутності обох батьків. Після з`ясування всіх обставин справи, комісія вважає, що підстав змінювати висновок, який затверджений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 634, немає. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

Звернувшись у серпні 2021 року з позовом про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_1 зазначала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 їх спільна дитина проживає разом з нею, за місцем мешкання дитині створені всі належні умови для її проживання, виховання та розвитку. Проте вона з колишнім чоловіком не можуть дійти згоди з приводу постійного місця проживання дитини у подальшому.

У зустрічному позові про визначення місця проживання дитини ОСОБА_2 посилався на те, що з початку 2021 року малолітній син проживає разом з ним, і проживання дитини з батьком буде сприяти більш гармонійному та психологічно стабільному стану хлопчика, оскільки він повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього, приділяє багато уваги та часу його розвитку.

Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11даного Закону).

Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У своєму рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.

Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

За матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року по 10 листопада 2020 року. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі судового наказу з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу. Відповідач працює у м. Києві в ТОВ «Епіцентр К» на умовах повного робочого дня. Заборгованості зі сплати аліментів немає.

ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином з 16 липня 2019 року зареєстровані по АДРЕСА_2 . Зазначена квартира належить на праві власності родичам позивачки, які надали нотаріально засвідчену згоду на реєстрацію та проживання в квартирі ОСОБА_1 разом з сином. В квартирі створені належні умови для виховання та розвитку дитини.

Після розірвання шлюбу хлопчик проживав разом з матір`ю та відвідував КЗ «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» ЧМР. За характеристикою дошкільного закладу ОСОБА_1 - відповідальна мати, добре виконувала свої батьківські обов`язки, спілкувалася з педагогами закладу, дослухалася до їх рекомендацій. Дитина завжди була доглянута, мати постійно цікавилася життям ОСОБА_5 в садочку.

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом зі своїми батьками по АДРЕСА_1 . З грудня 2021 року і на час розгляду апеляційної скарги малолітній ОСОБА_5 проживає разом з батьком по АДРЕСА_1 . У квартирі створені необхідні умови для проживання та розвитку дитини, про що свідчить складений органом опіки та піклування відповідний акт.

Під час проживання з батьком з 01 вересня 2022 року дитина почала відвідувати навчальний заклад - Чернігівську ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7. У грудні 2022 року, січні та лютому 2023 року дитина пропускала навчальні дні на підставі заяв та пояснювальних записок його батька.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану ОСОБА_1 у березні 2022 року виїхала до Польщі, де згідно з договором оренди житлового приміщення винаймає житло, а на підставі трудового договору працевлаштована у компанії ТОВ «Хагер Продакшн Поланд» та обіймає посаду оператора виробництва.

У ході апеляційного розгляду позивачка пояснювала, що у період дії в Україні воєнного стану має намір проживати та працювати у Польщі, і, беручи до уваги небезпечну ситуацію в Україні, саме у найкращих інтересах дитини та забезпеченні її гармонійного розвитку буде перебування сина разом з нею у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Колегія суддів виходить з того, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що дитина має прихильність як до матері, так і до батька, однаково любить обох батьків. У ході розгляду справи встановлено і стороною відповідача не спростовано, що у грудні 2021 року ОСОБА_2 самостійно і в односторонньому порядку змінив місце проживання дитини, і з цього часу чинить перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю, про що свідчать численні звернення позивачки до правоохоронних органів. Як вбачається з довідки Чернігівської ЗОШ № 7, після ухвалення судом першої інстанції рішення, яке оскаржується, дитина припиняла відвідування школи за заявами батька (т. 2 а.с. 126-131) у періоди, коли ОСОБА_1 з метою участі в судових засіданнях суду апеляційної інстанції приїздила з Польщі до м. Чернігова. Позивачка стверджує, що позбавлена можливості контактувати з сином як за допомогою навчального закладу, так і за допомогою засобів зв`язку через поведінку батька.

Апеляційний суд виходить з того, що така поведінка ОСОБА_2 свідчить про надання відповідачем переваги своїм батьківськім інтересам над інтересами дитини. Колегія суддів вважає, що з огляду на те, що батько, хоча і займається вихованням та утриманням дитини, однак, перешкоджаючи ОСОБА_1 у спілкуванні з сином, позбавляє його як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушує їх право на прямі контакти, що суперечить найкращим інтересам дитини.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2022 року у справі № 663/724/19 наголосив на тому, що створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Колегія суддів зважає на те, що відповідно до висновку щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 634, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

Ураховуючи доводи апеляційної скарги щодо неповноти врахування обставин, що стали підставою для складання висновку органу опіки та піклування, тривалий час розгляду цієї справи, введення на території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та зміну життєвих обставин сторін, апеляційним судом запропоновано управлінню (службі) у справах дітей ЧМР повторно надати висновок щодо визначення місця проживання дитини - ОСОБА_4 .

Наданий на запит апеляційного суду висновок органу опіки та піклування, складений з урахуванням існуючих у батьків дитини на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 обставин, є аналогічним з висновком, скерованим до суду першої інстанції, щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, ОСОБА_1 . Колегія суддів не вбачає підстав для незгоди з наданим висновком органу опіки і піклування з огляду на те, що ним двічі ретельно перевірялись доводи та аргументи сторін та надано документи, використані при його підготовці та складанні.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, проаналізувавши наявні у справі докази та обставини справи, колегія суддів, зважаючи на те, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити належне доброзичливе спілкування сина з обома батьками, вважає, що районний суд дійшов правильного висновку про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Апеляційний суд наголошує на тому, що у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю батько дитини не обмежений у праві на спілкування з сином, турботі відносно нього та участі у його вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Аргументи апеляційної скарги про те, що позивачка не має власного житла, а тому не може забезпечити дитині належних умов для виховання та розвитку, колегія суддів відхиляє, оскільки ця обставина не є такою, що унеможливлює визначення місця проживання дитини з матір`ю (постанова Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 347/286/17).

Як вбачається з матеріалів справи, обидва батьки працевлаштовані, забезпечені житлом, в якому для дитини створені необхідні умови та облаштовано дитячий куток. Данііл розвинута і розумна дитина, наявними у справі висновками психологів підтверджується прихильність та любов дитини до обох батьків, відсутнє негативне ставлення як до матері, так і до батька. Сторони опікуються станом здоров`я сина, його навчанням та розвитком.

З огляду на це відхиляються доводи апеляційної скарги про безпідставне неврахування судом першої інстанції думки дитини, яка висловилась щодо проживання з батьком, при вирішенні спору. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на вік ОСОБА_5 його бажання об`єднання родини, зафіксований діагностичними обстеженнями психотравмуючий вплив на дитину у зв`язку з наявністю між батьками цієї конфліктної ситуації, тривалу відсутність повноцінного контакту з матір`ю, є неможливими об`єктивні та незалежні судження малолітнього ОСОБА_4 щодо існуючого між його батьками спору щодо визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів неможливості проживання дитини разом з матір`ю через стан її здоров`я або неналежну поведінку щодо ОСОБА_5 , а отже апеляційний суд вважає припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення, доводи скаржника про можливе негативне відношення ОСОБА_1 до дитини та сумнівність методів її виховання через фізичне насильство, якого ОСОБА_1 зазнала в дитинстві.

Разом з тим, колегія суддів вважає. що суд першої інстанції, правильно вирішивши спір по суті, припустився помилки, зазначивши в резолютивній частині рішення конкретну поштову адресу при визначенні місця проживання дитини разом з матір`ю, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Свобода пересування та вільний вибір місця проживання в Україні гарантовані громадянам України ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, ст. 2 Закону передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Сімейне законодавство під місцем проживання дитини визначає не конкретну географічну адресу із зазначенням населеного пункту, вулиці та будинку, а саме особу, з якою має проживати дитина. Такою особою може бути один із батьків, баба, дід або інші родичі дитини.

За матеріалами справи ОСОБА_1 як на час розгляду справи судом першої інстанції, так і станом на дату апеляційного перегляду справи дійсно зареєстрована по АДРЕСА_2 . Проте у позові, заявляючи вимогу про визначення місця проживання дитини разом з нею, ОСОБА_1 конкретної адреси свого місця проживання не визначала. Районний суд, указавши в резолютивній частині рішення конкретний населений пункт, вулицю та будинок місця проживання дитини, фактично встановив можливість їх спільного проживання лише за однією адресою, обмеживши свободу пересування і вільний вибір місця проживання і матері, і дитині.

Ураховуючи наведене вище у сукупності, беручи до уваги неправильне застосування норм матеріального права, апеляційний суд, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з резолютивної частини рішення слова: « АДРЕСА_2 ». В іншій частині рішення, що оскаржується, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, ч. 4 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2022 року - змінити, виключивши з другого абзацу резолютивної частини рішення слова: « АДРЕСА_2 ».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2023 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко