Справа № 466/7995/21 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/1844/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Назар Х.Б.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ЛКП «Зелений Львів» Дячука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Зелений Львів», з участю третьої особи: Львівської міської ради, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником автомобіля марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який 25 червня 2021 року під час перебування автомобіля на вул. Крушельницької, 15 в місті Львові на нього впало дерево та завдало автомобілю пошкоджень. Стверджує, що падіння дерева відбулося внаслідок сильного нахилу стовбура (біля 30 градусів) у сторону вулиці Крушельницької, наявності стовбурової гнилі та сильних поривів вітру під час грози, відтак таке дерево становило загрозу транспорту та пішоходам, тому його слід було вчасно видалити. Зазначає, що згідно зі звітом про оцінку автомобіля № 2559/21, за проведення якого він сплатив 3000 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 447 011.60 грн., а загальна вартість ремонтних робіт 1 041 304.52 грн., відтак проводити ремонт автомобіля економічно недоцільно. Вказує, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, а балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1307 від 03 грудня 2018 року Львівське комунальне підприємство «Зелений Львів» є відповідальним за утримання зелених насаджень в парку імені Івана Франка. Вважає, що балансоутримувачі об`єкта під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень зобов`язані виявляти аварійні дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, однак внаслідок бездіяльності відповідача йому заподіяно шкоду пошкодженням його транспортного засобу, яка підлягає стягненню з Львівського комунального підприємства «Зелений Львів». З наведених підстав просить стягнути з Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 453 011.60 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що в матеріалах справи наявні належні, достовірні та достатні докази, якими доведено наявність підстав для відшкодування майнової шкоди в розмірі 447 011,60 грн., завданої внаслідок бездіяльності відповідача, що полягала у невчиненні ЛКП «Зелений Львів» дій щодо своєчасного видалення дерева на території парку ім. Івана Франка, яке впало на припаркований по вулиці Крушельницької, 15 у місті Львові автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на позивача покладається лише обов`язок доведення заподіяння шкоди та її рохзміру. Вказує, що погіршення погодніх умов на території міста Львова в день падіння дерева на автомобіль не зареєстрована як надзвичайна ситуація, відтак не є непереборною силою та не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за завдану ним шкоду. Вважає, що причиною падіння дерева є сильний нахил стовбура та наявність стовбурової гнилі, відтак огляд парку імені Івана Франка здійснено відповідальним за утримання зелених насаджень в парку ЛКП «Зелений Львів» неналежним чином, оскільки не виявлено усіх аварійних дерев, що свідчить про наявність про протиправність поведінки відповідача, його вину у заподіянні шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною шкодою. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ЛКП «Зелений Львів» Дячука В.В. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що падіння дерева на належний позивачу автомобіль 25 червня 2021 року сталося внаслідок непереборної сили, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача у неналежному утриманні зелених насаджень по АДРЕСА_1 , а відтак відсутні підстави для стягнення з ЛКП «Зелений Львів» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, шо 25 червня 2021 року по вулиці Крушельницької, 15 у місті Львові відбулося падіння дерева, внаслідок чого пошкоджено автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24 грудня 2014 року підтверджується, що власником автомобіля марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

За фактом звернення щодо завдання майнової шкоди працівниками Львівського РУП ГУНП у Львівській області проведено перевірку, за результатами якої не встановлено обставин, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, що підтверджується листом Львівського РУП ГУНП у Львівській області від 30 червня 2021 року № 1550/37/04/09-21.

Згідно з актом візуального обстеження наслідків буревію 25 червня 2021 року по пошкодженню зелених насаджень на території парку ім. І.Франка, складеного 30 червня 2021 року комісією у складі заступника начальника Управління екології та природних ресурсів-начальника відділу захисту довкілля О.Луцко, начальника відділу ландшафту міста Управління екології та природних ресурсів Н.Михайлюк, головного спеціаліста відділу ландшафту міста Управління екології та природних ресурсів О.Греділь, директора Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» В.Данилюка, головного спеціаліста Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Львівської міської ради Дідика М.Б., при візуальному обстеженні на території парку спостерігаються стихійно повалені (стихійно викорчувані) та зламані в стовбурі дерева різної породи з діаметром стовбура від 20 до 80 см в кількості 75 штук, що підлягають зняттю, розкряжуванню та вивезенню, частина з яких на час обстеження знаходиться на тротуарах та газонах в розкряжованому та поваленому стані. (т. 1 а.с. 95).

Згідно з висновком дендрологічного дослідження дерева, що впало на автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 21 липня 2021 року доцентом кафедри лісництва, доктором сільськогосподарських наук Національного лісотехнічного університету України та доцентом кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу, кандидатом біологічних наук Національного лісотехнічного університету України А.Д. Шовган за зверненням ОСОБА_1 , падіння дерева виду клен гостролистий, яке росло на території парку імені Івана Франка напроти будинку №15 по вулиці Крушельницької у місті Львові, відбулося внаслідок сильного (біля 30о) нахилу стовбура в сторону вул. Крушельницької, наявності ураження стовбура дерева ядровою бурою гниллю, спричиненою патогенним грибом, а також сильних поривів вітру під час грози. Таке нахилене дерево становило загрозу транспорту та пішоходів, його слід було своєчасно видалити.

Висновки за результатами дендрологічного дослідження дерева, що впало на автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 21 липня 2021 року, відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не спростовані належними та допустимими доказами, на спростування вищезазначеного висновку відповідач не надав іншого висновку, з клопотанням про призначення судом експертизи не звертався.

Актом комісійного обстеження щодо визначення стану дерева від 08 грудня 2021 року дерево виду клен гостролистий за адресою: м. Львів, пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення парк ім. І. Франка напроти будинку по вулиці Крушельницької, 15, визнано аварійним у зв`язку з втратою скелетної гілки в результаті вітролому (буревію), який відбувся 25 червня 2021 року у місті Львові.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 2559/21, складеного 28 липня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю АК «Експерт-Сервіс» на підставі договору, укладеного з ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, становить 447011,60 грн., ринкова вартість автомобіля складає 447011,60 грн., а ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 74230,91 грн.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигола). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, юридичною підставою відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 761/6010/15-ц, провадження № 61-15835 св 18.

А відтак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, який відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову покликався на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами вини ЛКП «Зелений Львів» у завданні позивачу шкоди внаслідок падіння дерева, те, що падіння дерева сталося з вини саме ЛКП «Зелений Львів».

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 затверджено Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі Правила…)

Відповідно до п. 3.2 Правил… до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п. 5.1 Правил…органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності.

Згідно з п. 5.5 Правил… відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі.

Відповідно до п. 5.8 Правил… догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

Розділом 9 Правил… передбачено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев.

Згідно п. 9.1.11.3 Правил… утримання зелених насаджень під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (пункт 9.1.12 Правил …).

Відповідно до підпункту 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органом державної влади чи органом місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень і на яке закон покладає відповідальність за завдану неналежним утриманням таких насаджень шкоду.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 28 листопада 2008 року №1273 «Про визначення юридичних осіб, відповідальних за утримання парків» зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 05 березня 2021 року № 131 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 28.11.2008 року № 1273» уповноважено ЛКП «Зелений Львів» відповідальним за утримання парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення ім. І. Франка.

Крім того, в наявному в матеріалах справи листі від 12 липня 2021 року № 382 у відповідь на адвокатський запит ЛКП «Зелений Львів» підтверджує, що воно є відповідальним за утримання зелених насаджень в парку імені Івана Франка на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1307 від 03 грудня 2018 року (т. 1, а.с. 15).

Заперечуючи щодо задоволення позову відповідач вважає, що майнову шкоду позивачу завдано внаслідок дії непереборної сили, а саме, сильного вітру та дощу.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17.

Згідно з листом Львівського регіонального центру гідрометеорології від 15 листопада 2021 року № 9912-08/06.2-1054 25 червня 2021 року у м. Львові спостерігалися наступні несприятливі погодні умови: небезпечні матеорологічні явища I рівня небезпечності, а саме: гроза з 06:09 год. до 06:56 год., з 08:16 год. до 09:15 год., з 15:47 год. до 18:43 год.; вітер з 06:37 год. до 07:22 год. з максимальною швидкістю в поривах 16 м/с, з 16:25 год. до 16:33 год. з максимальною швидкістю в поривах 24 м/с; значний дощ з 15:41 год. до 18:32 год.. кількістю опадів 28,0 мм за 02 год. 51 хв.; та стихійне метеорологічне явище II рівня небезпечності, а саме: сильний вітер з 16:33 год. до 17:17 год. з максимальною швидкістю в поривах 27 м/с.

Пунктом 1.2 рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Львівської міської ради, затвердженого протоколом № 28 від 25 червня 2021 року, визначено негоду, що сталася 25 червня 2021 року як таку, яка відповідає ознакам надзвичайної ситуації місцевого рівня. Вирішено звернутися у встановленому порядку до Львівської обласної державної адміністрації і до Головного управління ДСНС України у Львівській області для отримання відповідних висновків.

Однак, в Головному управлінні ДСНС України у Львівській області подія, пов`язана з погіршенням погодних умов (сильні опади у вигляді дощу та пориви вітру), яка відбулася 25 червня 2021 року на території міста Львова, не зареєстрована як надзвичайна ситуація, що підтверджується листами Головного управління ДСНС України у Львівській області від 11 жовтня 2021 року № 5801-7994/5821 та від 19 жовтня 2021 року № 5801-8116/5821 (т. 1 а.с. 117, 113).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Частиною 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно з п. 3.1.1. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40 форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Дія таких обставин може бути викликана: винятковими погодними умовами і стихійним лихом (Acts of God) (епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо).

Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом настання обставин непереборної сили є відповідний сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України, або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № №802/805/17-а.

Отже, висновок про настання обставин непереборної сили (форс-мажору) вправі надати лише Торгово-промислова палата України на основі даних Гідрометцентру та КД-52.4.1.01-06, однак таких доказів відповідач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій.

Таким чином, відповідачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, на надано належних та допустимих доказів, які б доводили відсутність його вини у завданні шкоди позивачу.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що незважаючи на сильний вітер та значний дощ, які спостерігалися у місті Львові 25 червня 2021 року, падіння дерева на належний позивачу автомобіль було спричинене наявністю гнилої серцевини стовбура та значний нахил стовбура дерева, а не у зв`язку з дією обстави непереборної сили, що свідчить про неналежне виконання ЛКП «Зелений Львів» своїх повноважень з організації та забезпечення догляду і санітарного стану зелених насаджень на закріпленій за ним території, а відтак, відсутність прямого причинно-наслідкового зв`язку між несприятливими погодними умовами та падінням дерева на автомобіль позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ЛКП «Зелений Львів» не забезпечено належним чином організацію благоустрою зелених насаджень в парку імені Івана Франка, проведення періодичних оглядів та належного контролю за станом дерева, розташованого напроти будинку № 15 по вулиці Крушельницької у місті Львові, а відтак, бездіяльність відповідача призвела до падіння дерева на автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , чим спричинено йому майнову шкоду, яка підлягає стягненню з ЛКП «Зелений Львів».

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 просить стягнути з ЛКП «Зелений Львів» відшкодування майнової шкоди в розмірі 453 011.60 грн., що фактично є ринковою вартістю належного йому автомобіля на момент спричинення шкоди, тобто, станом на 25 червня 2021 року, з врахуванням витрат, понесених позивачем на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту та дендрологічного дослідження.

Колегія суддів вважає, що стягненню підлягає фактичний розмір шкоди, який складається із різниці між ринковою вартістю автомобіля станом на момент пошкодження та його вартістю у пошкодженому стані (залишків), розмір яких визначено звітом про оцінку автомобіля № 2559/21, складеного 28 липня 2021 року ТзОВ АК «Експерт-Сервіс» на підставі договору, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, становить 447011,60 грн., ринкова вартість автомобіля складає 447011,60 грн., а ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 74230,91 грн.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначених у звіті вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, ринкової вартості автомобіля та ринкової вартості автомобіля в пошкодженому стані, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, суду не надав.

А відтак, стягненню з ЛКП «Зелений Львів» на користь ОСОБА_1 підлягає 372 780 грн. 69 коп. завданої майнової шкоди, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України з Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3727.84 грн. судового збору за подання позову та 5591.75 грн. судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2022 року скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» на користь ОСОБА_1 372 780 грн. 69 коп. завданої майнової шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» на користь ОСОБА_1 3727.84 грн. судового збору за подання позову, та 5591.75 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 24.02.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк