ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28»лютого 2023 року

м. Харків

справа № 639/3001/21

провадження № 22-з/818/8/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участі секретаря - Супрун Я.С.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 ,

відповідачі за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , представниця відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа за зустрічним позовом - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 - представниці ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 липня 2022 року в складі судді Марченка В.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою, який в подальшому уточнили та просили визначити порядок користування співвласниками трикімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити їм в користування у вказаній трикімнатній квартирі житлову кімнату (номер приміщення 7) площею 20,0 кв м та житлову кімнату (номер приміщення 3) площею 12,1 кв м, обладнану лоджією; виділити ОСОБА_4 в користування житлову кімнату (номер приміщення 4) площею 10,2 кв м; залишити у спільному користуванні співвласників квартири коридор (номер приміщення 1) площею 9,8 кв м, кухню (номер приміщення 2) площею 7,6 кв м, ванну (номер приміщення 5) площею 2,5 кв м, вбиральню (номер приміщення 6) площею 1,1 кв м, комору (номер приміщення 8) площею 2,6 кв м.

У жовтні 2021 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення порядку користування квартирою, у якому просив встановити порядок користування трикімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином: виділити йому в користування житлову кімнату (номер приміщення 7) площею 20, 0 кв м; виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в користування житлову кімнату (номер приміщення 3) площею 12,1 кв м, обладнану лоджією, та житлову кімнату (номер приміщення 4) площею 10,2 кв м; залишити у спільному користуванні співвласників квартири коридор (номер приміщення 1) площею 9,8 кв м, кухню (номер приміщення 2) площею 7,6 кв м, ванну (номер приміщення 5) площею 2,5 кв м, вбиральню (номер приміщення 6) площею 1,1 кв м, комору (номер приміщення 8) площею 2,6 кв м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4 - залишено без задоволення.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 через представницю подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 - задоволено; рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2022 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - задоволено; встановлено такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділено в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлову кімнату площею 20,0 кв м (№ 7) та житлову кімнату площею 12,1 кв м (№ 3) з лоджією площею 6,6 кв м; виділено в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 10,2 кв м (№ 4); коридор площею 9,8 кв м (№ 1), кухню площею 7,6 кв м (№2), ванну кімнату площею 2,5 кв м (№5),вбиральню площею 1,1 кв м (№6), комору площею 2,6 кв м (№8) залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; позов ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою - залишено без задоволення; стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір: в розмірі 2270,00 грн на користь ОСОБА_1 та в розмірі 908,00 грн на користь ОСОБА_3

28 листопада 2022 року поштою представниця ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що позивачка понесла витрати на юридичні послуги адвоката у розмірі 7000,00 грн, адже вимушена була звернутися за допомогою для надання консультації та складання апеляційної скарги. У зв`язку із задоволенням позову апеляційним судом ці витрати мають бути покладені на відповідача.

Просила ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн, понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представниця не з`явилися, надали заяву про розгляд заяви без їхньої участі. Зазначили, що заяву підтримують та просили її задовольнити. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи не надали.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_2 - представниці ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно вимог статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Неподання чи не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) та підтримані у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 712/8522/19 (провадження № 61-11155св2).

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 в ході апеляційного перегляду справи представляла адвокат Петренко О.М. на підставі договору № 42 на надання юридичних послуг від 01 вересня 2022 року (а. с. 205-206 том 1) та ордеру № 1096906 від 01 вересня 2022 року (а. с. 207 том 1).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за надані виконавцем послуги замовник виплачує гонорар і відшкодовує фактичні витрати, понесені виконавцем, пов`язані з виконанням доручення. Сума гонорару визначається сторонами за взаємною згодою та складає 7000,00 грн.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представницею позивачки надано акт виконаних робіт, з якого вбачається, що адвокат Петренко О.М. надала ОСОБА_1 наступні послуги: усна консультація з вивченням документів протягом 3 годин вартістю 2500,00 грн, аналіз судової практики з розгляду типових справ протягом 1 години 30 хвилин вартістю 1500,00 грн, складання апеляційної скарги протягом 3 годин вартістю 3000,00 грн. Загальний час роботи адвоката 8 годин, загальна вартість послуг - 7 000,00 грн (а. с. 13 том 2).

На підтвердження оплати ОСОБА_1 наданих послуг у розмірі 7000,00 грн надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 42 від 01 вересня 2022 року (а. . 14 том 2 копія, а. с. 43 том 2 оригінал).

Однак, всупереч вимогам статті 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі позивачка та її представниця не зробили ані усної, ані письмової заяви щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено про понесення нею судових витрат на правничу допомогу та необхідність їх розподілу за результатами розгляду справи.

З протоколу судового засідання від 09 листопада 2022 року також не вбачається, що ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 заявляли про необхідність розподілу судових витрат та подання ними доказів понесення судових витрат після розгляду справи.

Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо того, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані позивачкою протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, від ОСОБА_1 та її представниці до суду апеляційної інстанції не надходило.

Не заявлення позивачкою до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, надані адвокатом послуги сплачені ОСОБА_1 01 вересня 2022 року, тобто ще до подання апеляційної скарги, та будь-яких поважних причин, що перешкоджали їй подати докази щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, не наведено.

Крім того, постанова суду апеляційної інстанції прийнята 09 листопада 2022 року, а із заявою про ухвалення додаткового рішення представниця позивачки звернулась тільки 28 листопада 2022 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку після ухвалення судового рішення, передбаченого статтею 141 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні заяви представниці позивачки про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги на стадії апеляційного перегляду справи, необхідно відмовити, оскільки відповідна заява не була подана впродовж розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів.

У зв`язку з чим, підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.141, 142, 270, 368, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 - представниці ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 липня 2022 року за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення порядку користування квартирою - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 28 лютого 2023 року.