Провадження № 2/185/764/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М., з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

30 листопада 2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, що 05 грудня 2019 року відповідач взяв у нього в борг 2560 грн, які зобов`язався повернути 18 грудня 2019 року. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Відповідач до теперішнього часу грошові кошти не повернув.

Згідно пункту 4.2 договору позики за користування коштами понад строки, які вказані в договорі, позичальник сплачує проценти за кожен день користування позикою у розмірі 10 відсотків від суми простроченої заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у загальному розмірі 130 560 грн, у тому числі:

-сума позики 2560 грн,

-відсотки 128 000 грн.

Ухвалою від 12 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення документи отримані 20 січня 2023 року.

Відзиву на позов не надійшло. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Як передбачено статтями 1046-1048 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 05 грудня 2019 року в простій письмовій формі був укладений договір позики грошей між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 . (а.с.7)

За умовами цього договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 2560 грн, а позичальник зобов`язався повернути зазначену суму 18 грудня 2019 року. За користування коштами понад зазначений термін позичальник сплачує проценти у розмірі десяти відсотків за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості.

Підписанням цього договору позичальник підтвердив факт отримання грошових коштів від позикодавця (пункт 7.5 договору). Крім того отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 2560 грн підтверджується розпискою. (а.с.8)

Як визначено частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як визначено частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Згідно з умовами договору позики кінцевою датою повернення боргу є 18 грудня 2019 року.

Станом на день звернення позивача до суду борг не повернуто, як видно зі змісту позовної заяви, будь-яких доказів протилежного судом не отримано.

Як передбачено статтею 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договором позики грошей, укладеним між сторонами, встановлено, що у разі неповернення суми позики у визначений термін 18 грудня 2019 року позичальник сплачує проценти у розмірі 10 відсотків за кожен день користування позикою. Таким чином договором встановлено розмір та порядок одержання процентів, згідно якого за кожен день після 18 грудня 2019 року позичальник повинен сплачувати за користування позикою 10 відсотків від неповерненої суми, тобто 256 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача проценти, нараховані за період з 19 грудня 2019 року по 01 травня 2021 року (500 днів) у розмірі 500 х 256 = 128 000 грн.

Проценти нараховані позивачем у порядку та розмірі, які передбачені договором.

Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмірі 2560 грн та процентів за користування позикою у розмірі 128 000 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір відповідно до ціни позову - 1305 грн 60 коп, що підтверджується квитанцією від 21 листопада 2022 року. (а.с.1)

Пропорційно до розміру позовних вимог, які підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1305 грн 60 коп.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики грошей від 05 грудня 2019 року у загальному розмірі 130 560 (сто тридцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн, у тому числі:

-сума позики 2560 (дві тисячі п`ятсот шістдесят) грн,

-проценти за користування позикою за період з 19 грудня 2019 року по 01 травня 2021 року у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1305 (тисяча триста п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва