Провадження № 2-н/522/104/23
УХВАЛА

02 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ ЖИЛСЕРВІС» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2022 ТОВ «БЕРЕГ ЖИЛСЕРВІС» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

27.12.2022 судом відповідно до приписів ч. 5 ст. 165 ЦПК України на адресу відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області було направлено запит щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника.

25.01.2023 до суду від відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшла відповідь, з якої вбачається, що боржником було змінено прізвище на « ОСОБА_2 » та з 06.03.2018 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

01.03.2023 до суду від представника боржника надійшла заява, у якій він просить суд відмовити ТОВ «БЕРЕГ ЖИЛСЕРВІС» у видачі судового наказу, з огляду на те, що з 06.06.2022 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є її колишній чоловік ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою від 16.01.2023 № 320300176. Крім того, договір «Про надання послуг з опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 17.10.2016 № 7 є не чинним, оскільки припинив свою дію 31.12.2016. Окрім цього, документ «оборотно-сальдова відомість по рахунку 361» є неналежним та не достатнім доказом існування заборгованості, оскільки сума до сплати, що зазначена в ньому змінюється кожного місяця, враховуючи те, що площа квартири АДРЕСА_2 не змінювалася.

З огляду на вище викладене, вимога про стягнення суми заборгованості, яка утворилася з 01.12.2019 по 01.12.2022 не може бути визнана судом безспірною, у зв`язку з чим у задавлені заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2012 № 14 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право.

Таким чином, із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається виникнення права грошової вимоги на заявлену до стягнення суму заборгованості, а тому у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «БЕРЕГ ЖИЛСЕРВІС» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 163, 165, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ ЖИЛСЕРВІС» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодоюдля повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя Павлик І.А.