Справа № 210/4720/22
Провадження № 2-о/210/22/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2023 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Таранущенко В.С.

з участю предст. заявника ОСОБА_1

з участю предст. заінтересованої особи Маркози Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року, суд, -

В С Т А Н О В И В :

20 грудня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання останнього в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Обґрунтовує заяву тим, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, місто Дніпро.

Відповідно до інформації, викладеної в повідомленні Комунального закладу "Міська клінічна лікарня № 9" Дніпровської міської ради від 03.05.2019 р. за № 788, «в журналі приймального відділення 9 МКЛ записано, що ОСОБА_4 , 1960р.н., ІНФОРМАЦІЯ_1 о 6.30 год. поступила до пологового будинку 9МКЛ м. Дніпропетровська з дитиною. Зі слів жінки вона народила дома ІНФОРМАЦІЯ_1 о 5.05 год. живого доношеного хлопчика. 01 червня 1984 року виписана з дитиною".

Починаючи з дня народження та до 11 липня 2006 року заявник проживав з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою голови квартального комітету ОСОБА_5

3 1996 року по 1998 рік заявник навчався в Комунальному закладі "Підгородненського навчально-виховного комплексу № 3, що підтверджується довідкою № 55 від 17.05.2019р.

3 01 вересня 2010 року по 25 червня 2011 року навчався у Криворізькому навчальному центрі № 80 за професією електрогазозварник, що підтверджується копією свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації серія СВ № 465865, додатком до свідоцтва № НОМЕР_1 .

3 11 липня 2006 року по 26 вересня 2016 року відбував покарання в установах державної кримінально-виконавчої служби, що підтверджується копією довідки про звільнення серія ДНП № 36118.

28 січня 2020 року рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа № 210/2959/19, встановлений факт народження дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, чоловічої статі, у пологовому будинку АДРЕСА_2 , України, ОСОБА_4 , 1960 року народження, з внесенням відомості в державний реєстр актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відомості про батьків вказати: батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2020 року заявником отримано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 13 березня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №04 складений 05 березня 2020 року.

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації смертей 16 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 4176, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 21 березня 2007 року.

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 13 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1405, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 21 березня 2007 року.

В січні 2021 року заявник звернувся до Довгинцівсько-Металургійного міжрайонного відділу у місті Кривому Розі з заявою про отримання паспорта громадянина України, на що отримав відмову з посиланням на відсутність судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

У вересні 2021 року заявник звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про отримання паспорта громадянина України, на що також отримав відмову з посиланням на відсутність судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, встановити факт постійного проживання на території України в інший спосіб ніж в судовому порядку заявник не має можливості.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був.

Представник заявника - адвокат Галач Т.А. у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області Маркоза Н.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №210/2959/19, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2020 року по цивільній справі №210/2959/19 встановлено факт народження дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, чоловічої статі, у пологовому будинку АДРЕСА_2 , України, ОСОБА_4 , 1960 року народження та внесено відповідні відомості в державний реєстр актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відомості про батьків вказати: батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 10-11).

Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до довідки голови квартального комітету ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , починаючи з дня народження та до 11 липня 2006 року, проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно з довідкою від 17.05.2019 року №55, виданою Комунальним закладом "Підгородненського навчально-виховного комплексу № 3 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_3 з 1996 року по 1998 рік навчався в Комунальному закладі "Підгородненського навчально-виховного комплексу № 3» (а.с. 6).

ОСОБА_3 з 01 вересня 2010 року по 25 червня 2011 року навчався у Криворізькому навчальному центрі № 80 за професією електрогазозварник, що підтверджується копією свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації серія СВ № 465865, додатком до свідоцтва № НОМЕР_1 (а.с. 7, 8).

3 11 липня 2006 року по 26 вересня 2016 року відбував покарання в установах державної кримінально-виконавчої служби, що підтверджується копією довідки про звільнення серія ДНП № 36118 (а.с. 9).

В січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Довгинцівсько-Металургійного міжрайонного відділу у місті Кривому Розі з заявою про отримання паспорта громадянина України, на що отримав відмову з посиланням на відсутність судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року (а.с. 17).

У вересні 2021 року заявник звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про отримання паспорта громадянина України, на що також отримав відмову з посиланням на відсутність судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року (а.с. 18).

Відповідно до листа Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14.02.2023 року №81, наданого представником заінтересованої особи, відомості про реєстрації місця проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою АДРЕСА_3 відсутні. Крім того, відомості про реєстрацію на гр.. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. Інформація стосовно реєстрації місця проживання гр.. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 відсутня.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадянство України» громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» умовами прийняття до громадянства України є, зокрема, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

З приводу заперечень представника заінтересованої особи щодо задоволення заяви ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію місця проживання останнього, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт проживання заявника ОСОБА_3 в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року, хоча останній і не реєстрував своє місце проживання, тобто, відсутність відомостей про реєстрацію місця проживання не є підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується те, що заявник у неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, а також те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 3, 8, 9 Закону України «Про громадянство України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 09 березня 2023 року.

Суддя: Н. А. Літвіненко