Справа №519/1268/22
Провадження № 2/519/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16.03.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

представника відповідача адвоката Руденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом представника ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» - адвоката Руденко К.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Встановив:

Представник позивача звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № 7-4 від 16.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») (Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 відповідач отримав кредит у розмірі 4200,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану ПАТ "Акціонерний банк "Південний" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення

договору.

Кредитний договір був підписаний 16.12.2020 о 15:52:21 год. шляхом введення

одноразового ідентифікатора 989023 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/.

Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 16.12.2020 на платіжну картку №

НОМЕР_1 емітовану ПАТ "Акціонерний банк "Південний", що підтверджується чеком.

16.01.2021 відповідач продовжив строк дії Кредитного договору на 7 календарних днів сплативши комісію у розмірі 250 гривень, згідно п. 4.14 Правил.

22.02.2021 відповідач продовжив строк дії Кредитного договору на 30 календарних днів сплативши проценти за користування кредитом згідно п. 2.3.4 Кредитного договору та п.4.14 Правил.

11.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (Кредитор) та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (Новий кредитор, Позивач), укладено Договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7-4 від 16.12.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО».

У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором № 7-4 від 16.12.2020 станом на 01.11.2022 становить 6 323,58 гривень, яка складається з:

- 4187,80 грн. заборгованість за кредитом;

- 2135,78 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 16.12.2020 по 15.01.2021 року (включно).

Сума заборгованості, Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором

відповідно до Акту приймання передачі прав №1 від 11.06.2021 до Договору відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1 р. становить 19941,73 грн., проте відповідач просить стягнути лише строкові відсотки.

Крім того представник позивача просить суд також вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» витрати на правову допомогу у сумі 9000,00 грн. 00 коп. які сплачено позивачем адвокату на підставі договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт № 4 від 26.08.2022.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.12.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.12.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача 4200 грн., 2270 грн. судового збору та 1000 грн. витрат на професійну допомогу. Сторона відповідача заперечує стягнення 2135,78 грн процентів за кредитом, оскільки вони нараховані після спливу строку кредитування (15.01.2021), що суперечить судовій практиці.

20.12.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що вони просять стягнути тіло кредиту та відсотки за час користування кредитом, тобто з 16.12.2020 по 15.01.2021. У зв`язку з частковим визнанням відповідачем позову не наполягають на задоволенні клопотання про витребування доказів.

Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, при цьому у відзиві просила справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Суд, дослідивши докази, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

Відповідно до укладеного договору № 7-4 від 16.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») (Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 4200,00 гривень, строком на 30 днів (а.с.19).

Згідно п.1.2 Договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного Договором.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування.

Крім іншого, п.3.3. Договору передбачає, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п.1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору) позичальник сплачує ТОВ плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений в пункті 1.3. цього Договору.

Кредитний договір був підписаний 16.12.2020 о 15:52:21 год. шляхом введення

одноразового ідентифікатора 989023 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/.

Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 16.12.2020 на платіжну картку №

НОМЕР_1 емітовану ПАТ "Акціонерний банк "Південний", що підтверджується чеком.

11.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (Кредитор) та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (Новий кредитор, Позивач), укладено Договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7-4 від 16.12.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (а.с.59).

У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором № 7-4 від 16.12.2020 станом на 01.11.2022 становить 6 323,58 гривень, яка складається з:

- 4187,80 грн. заборгованість за кредитом;

- 2135,78 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 16.12.2020 по 15.01.2021 року (включно) (а.с.24).

У відзиві на позовну заяву сторона відповідача позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредитом визнає повністю.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року №127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, суд доходить висновків, що між сторонами було укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами, що визнається й самим відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Перевіривши наданий представником позивача Кредитний договір № 7-4 від 16.12.2020, розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого із нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 6 323,58 гривень, яка складається з: 4187,80 грн. заборгованість за кредитом; 2135,78 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору.

Слід відмітити, що відповідач також не визнав позов в частині стягнення судових витрат та просив стягнути з нього 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з приводу чого суд вказує наступне.

Згідно положень ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 12 ч.3 ст.2 ЦПК України визначено основні засади (принципи) цивільного судочинства, до яких належить зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою згідно ч.1 ст.15 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Велика Палата Верховного Суду також вказує на те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, згідно п.1.1. якого виконавець зобов`язався надати замовнику наступні юридичні послуги: складення проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування.

Пунктом 3.1. Договору визначено вартість послуг виконавця, зокрема: 8000,00 грн. складання позовної заяви; 1000,00 грн. складання та надсилання адвокатського запиту; 3000,00 грн. складання відповіді на відзив; 2500,00 грн. участь у судовому засіданні.

Згідно п.3.3. Договору загальна вартість договору становитиме суму вартості Послуг, вказану в усіх актах наданих послуг (а.с.65).

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 26.08.2022 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, у відповідності до якого замовник прийняв наступні послуги:

- підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором № 7-4 від 16.12.2020 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою 8000 грн.;

- складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 по Договору № 7-4 від 16.12.2020.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що:

«43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Отже, сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом, звернувшись до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн, заперечення відповідача в контексті положення ч.4 ст.137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу є необґрунтовано завищеною, оскільки становить більше 142% від ціни позову.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду), критерію реальності таких витрат.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає, що заявлений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останнього, є завищеним та неспівмірними з обсягом наданих послуг адвоката, а отже підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 3500 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» - адвоката Руденко К.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість у розмірі 6323 (шість тисяч триста двадцять три) грн 58 коп., що складається з: 4187,80 грн. заборгованість за кредитом; 2135,78 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 Кредитного договору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. та 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Дата складання повного судового рішення та його проголошення 17.03.2023 о 16.00 год.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», , адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, рахунок п/р IBAN НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ