ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2237/21 Номер провадження 22-ц/814/1985/23Головуючий у 1-й інстанції Макарчук С.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Лобова О.А., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Даценко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року,

ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року та додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року, ухвалені суддею Макарчуком С.М.,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

в с т а н о в и л а:

18 жовтня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Берези Дарії Василівни, в якому позивач просить визначити три місяці додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що листом від 17.07.2021 приватний нотаріус Береза Дарія Василівна повідомила позивача, що в процесі оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 їй стало відомо про існування заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І., за яким на ім`я позивача заповідано частину майна.

При цьому вказувалося, що ОСОБА_2 є таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину, та запитувалося про те, чи бажає він приймати вказану спадщину і, якщо бажає, пропонувалося у місячний строк з дня отримання листа звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач листом від 13.08.2021 повідомив нотаріуса про бажання прийняти спадщину та прохав повідомити про зміст заповіту та дату його посвідчення, на що листом від 17.08.2021 приватний нотаріус Береза Д.В. повідомила позивача, що його лист нею отримано, але при цьому вказала, що відведений місячний строк для подачі до суду позову минає 23.08.2021 і якщо до цього часу їй не надійде підтвердження про подання цього позову нею буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а щодо змісту заповіту запропонувала звернутися до нотаріуса, який його засвідчував.

07 вересня 2021 року позивачем отримано у приватного нотаріуса Русняк Л.В. дублікат згаданого заповіту, згідно з яким ОСОБА_4 заповів позивачеві земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0206 та :00:001:0113, які знаходяться на території колишньої Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

04 жовтня 2021 року приватний нотаріус Береза Д.В. на прохання позивача видала йому постанову про відмову в оформленні прав на вказану спадщину.

Позивач вказує, що строк для прийняття спадщини ним пропущено через те, що він не є родичем померлого, а про те, що має право на спадщину за заповітом він дізнався із листа приватного нотаріуса Берези Д.В. від 17.07.2021, тому вважає такі причини поважними і прохає визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали судді Кобеляцького райсуду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року (справа № 532/2175/21, провадження № 2-з/532/5/2021) у виді заборони приватному нотаріусу Лубенського районного нотаріального округу Березі Дарії Василівні видавати свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0206 та :00:001:0113.

Роз`яснено, що відповідно до ч.10 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Призначено у цій справі судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10 годину 00 хвилин 08 серпня 2022 року в приміщенні Кобеляцького районного суду Полтавської області, зобов`язавши сторони протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

Додатковим рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року судові витрати ОСОБА_2 покладено на нього.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 12698 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 12698 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 70 копійок.

З рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.07.2022 не погодилась відповідачка ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду змінити, вказавши в його мотивувальній частині додаткову підставу для відмови у позові - безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку прийняття спадщини з урахуванням доведеності його обізнаності про наявність заповіту ОСОБА_4 протягом шести місяців після його смерті належними і допустимими доказами, тобто показами свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Крім цього рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.07.2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 12.08.2022 оскаржено в апеляційному порядку представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Пелихом О.В.

В апеляційній скарзі представник позивача просить вказані судові рішення скасувати. ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити повністю та розподілити судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої не врахував ту обставину, що ОСОБА_2 не є родичем померлого ОСОБА_4 та дізнавшись від нотаріуса про наявність заповіту, складеного на нього, у розумні строки звернувся до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вважає, що наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 .

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , їх представника ОСОБА_6 , представника позивача ОСОБА_7 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І. посвідчено заповіт ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зіньків Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 847.

Цим заповітом ОСОБА_4 заповів повністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельну ділянку площею 4,8046 га, кадастровий номер :00:001:0206, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0113, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

29 травня 2015 року приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І. посвідчено довіреність ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зіньків Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 848.

Цією довіреністю ОСОБА_4 на підставі попередньої усної домовленості з повіреним уповноважив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бути його представником з питань користування земельною ділянкою площею 4,8046 га, кадастровий номер :00:001:0206, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0113, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кобеляки Кобеляцького (на цей час Полтавського) району Полтавської області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 , та на день смерті разом з яким ніхто не проживав і не був зареєстрований.

Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , та довідкою Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 1355 від 19.11.2020.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_4 входять земельна ділянка площею 4,1999 га, кадастровий номер :00:001:0113, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 161515 від 31.01.2005, копія якого міститься у матеріалах спадкової справи, та земельна ділянка площею 4,8046 га, кадастровий номер :00:001:0206, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, витяг з Державного земельного кадастру про право власності щодо якої наявний у матеріалах спадкової справи та яка згадується у заповіті.

Після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 128/2020.

У матеріалах спадкової справи міститься інформаційна довідки зі Спадкового реєстру № 62541621, дата видачі 19.11.2020, в якій наявний запис у Реєстрі про заповіт ОСОБА_4 № 57510617, бланк НАН 524185, номер в реєстрі 847, дата посвідчення 29.05.2015 приватним нотаріусом Русняк Л.І.

19 листопада 2020 року ОСОБА_3 подав приватному нотаріусу Березі Д.В. заяву про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_4

20 листопада 2020 року ОСОБА_8 подав приватному нотаріусу Березі Л.В. заяву про відмову від спадщини після померлого брата ОСОБА_4 на користь племінниці спадкодавця ОСОБА_1

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Березі Д.В. заяву про прийняття спадщини після померлого дядька ОСОБА_4

25 травня 2021 року за № 103/02-14 приватним нотаріусом Березою Д.В. на адресу приватного нотаріуса Русняк Л.І. зроблено запит про зміст заповіту ОСОБА_4

17 липня 2021 року за № 139/02-14 приватним нотаріусом Берзою Д.В. на адресу ОСОБА_2 направлено лист, яким останнього повідомлено про те, що в процесі оформлення спадщини після померлого ОСОБА_4 нотаріусу стало відомо про існування заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І., за яким спадкодавець заповідав ОСОБА_2 частину майна. Також повідомлено, що заява про прийняття спадщини ОСОБА_2 не була подана в установлений ЦК України термін, але за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також роз`яснено, що якщо ОСОБА_2 бажає прийняти спадщину, йому слід звернутися до суду для того, щоб надавши суду всі необхідні та достатні докази, в судовому порядку встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини і в термін, визначений рішенням суду, що набрало законної сили, подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Водночас нотаріусом висловлено прохання у місячний термін повідомити на адресу нотаріуса про бажання чи небажання приймати спадщину .

У відповідь на цей лист ОСОБА_2 на адресу приватного нотаріуса Берези Д.В. 13 серпня 2021 року надіслав листа, в якому зазначив, що він бажає прийняти спадщину після померлого ОСОБА_4 , і, в свою чергу, просить повідомити про зміст заповіту та дату його посвідчення.

17 серпня 2021 року за № 173/02-14 приватним нотаріусом Берзою Д.В. на адресу ОСОБА_2 направлено лист, яким повідомлено про отримання його листа від 13 серпня 2021, та щодо запитуваної інформації позивачеві слід звернутися до нотаріуса, який посвідчив заповіт. Також роз`яснено, що у разі ненадходження від ОСОБА_2 у строк до 23 серпня 2021 документів, які підтверджують його звернення до суду за встановленням додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом буде видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за законом.

04 жовтня 2021 року за № 233/02-31 приватним нотаріусом Березою Д.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті від нього заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини та не довів поважність пропуску цього строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частин першої статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У частині третій статті 1272 ЦК України наведено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) наведено правовий висновок про те, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів.

Водночас, у постанові КЦС ВС від 17.02.2022 у справі № 953/15603/20 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Таким чином, установивши, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, не встановивши при цьому обставин, які створювали об`єктивні та непереборні труднощі для позивача для подання такої заяви, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права, а саме частину третю статті 1272 ЦК України, за змістом якої підлягає визначенню додатковий строк для прийняття спадщини лише за наявності поважної причини, а тому дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У цій категорії справ саме на позивача покладено обов`язок доводити поважність причин пропущення строків подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, самого лише твердження про необізнаність спадкоємця про наявність заповіту вочевидь недостатньо для доведення поважності причин незвернення із заявою до нотаріуса, оскільки така обставина (необізнаність) так само підлягає доведенню.

У позові ОСОБА_2 посилається на те, що про існування заповіту ОСОБА_4 йому не було відомо та він дізнався про нього лише з повідомлення приватного нотаріуса Берези Д.В., яке було отримане ним 23.07.2021 р.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заперечували проти тверджень позивача щодо необізнаності про існування заповіту у більш ранні строки.

Судом першої інстанції в ході розгляду цієї справи допитано в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , а також відповідачів ОСОБА_3 й ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_2 заперечував факт отримання заповіту ОСОБА_4 для огляду. Тоді як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стверджували, що тримали оригінал заповіту в руках, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 намагалися при наданні показань відтворити його зміст.

Суд надав правильну правову оцінку показам вказаних свідків. При цьому послався на те, що покази свідків ОСОБА_5 та відповідачів встановлюють факт їхнього спілкування з позивачем 08.05.2021 з приводу спадкового майна та достовірно не підтверджують ту обставину, що позивач був обізнаний з наявністю саме цього заповіту, що складений ОСОБА_12 на користь позивача.

Позивачем до суду першої інстанції подана заява свідка в порядку ст.93 ЦПК України, в якій він підтверджує спілкування з відповідачами 08.05.2021 р. та заперечує факт повідомлення ним ОСОБА_3 про існування заповіту, надання його оригіналу для огляду та факт звернення ОСОБА_4 чи ОСОБА_11 до нього з вимогами про повернення правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Позивачем підтверджено, що ним отримувалася орендна плата на ім`я ОСОБА_4 , а також те, що 29.05.2015 р., тобто, у день посвідчення довіреності та заповіту, він перебував поблизу нотаріальної контори Русняк Л.І., вказуючи, що ОСОБА_4 по телефону просив його під`їхати та віддав йому довіреність. Факт передання йому заповіту заперечує.

Суд першої інстанції правильно встановив, і це не оспорювалося сторонами, що ОСОБА_2 користувався належними померлому ОСОБА_4 земельними ділянками та отримував орендну плату за земельними паями ОСОБА_4 відповідно до довіреності від 29.05.2015, яка була посвідчена одночасно із заповітом ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 одним і тим самим нотаріусом за реєстраційними номерами 847 та 848 відповідно. При цьому суд зазначив, що заперечення позивача не підтверджені належними і допустимими доказами.

Встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , а подані позивачем докази не доводять його тверджень про існування непереборних обставин, які унеможливлювали б реалізацію ним права на подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд першої інстанції правильно зауважив, що позивачу стало відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_2 23.07.2021 р., коли він отримав повідомлення приватного нотаріуса Берези Д.В. про наявність заповіту щодо нього, в якому пропонувалося в місячний строк повідомити нотаріуса про бажання прийняти спадщину та звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Між тим ОСОБА_2 не подав нотаріусу в місячний строк заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . До суду першої інстанції з цим позовом він звернувся 18.10.2021 р. Тоді як про існування заповіту, складеного ОСОБА_4 на його користь, йому стало відомо 23.07.2021 р. та відповідно до ст. 1269 ЦК України він повинен був подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини, а також звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 та не довів належними і допустимими доказами, що цей строк ним пропущено з поважних причин; з позовом до суду він звернувся майже через три місяці після того, як йому стало відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_4 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незгоди з рішенням суду від 22.07.2022 р., які фактично дублюють обґрунтування позовних вимог, не підтверджені належними і допустимими доказами, зводяться до незгоди з ухваленим місцевим судом рішенням, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Також не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неправильної оцінки показів свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , оскільки вони зводяться до переоцінки цих доказів, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни додаткового рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року, оскільки розподіл судових витрат судом першої інстанції проведено з дотриманням вимог ст. 133-141 ЦПК України. Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг сторін та залишення без змін рішення місцевого суду. Відповідно, відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

Інших підстав для оскарження додаткового рішення позивачем не зазначено.

Рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду відповідають нормам матеріального і процесуального права. Підстав для їх скасування з наведених в апеляційних скаргах мотивів колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційні скарги залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року, ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року та додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 рокута додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст рішення складено 06.03.2023 р.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді О.А.Лобов

Л.І.Пилипчук