справа №176/243/23
провадження №2/176/243/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, де просить стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Свою заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що має 15 років 02 місяці 08 дні стажу роботи в умовах впливу шкідливих факторів, а саме з 01.08.2005р. 09.10.2020р. з повним робочим днем у шахті «Інгульська» ДП «СхідГЗК» на посаді підземного гірника, підземного прохідника. 09.10.2020 року позивача звільнено з роботи на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. За час роботи на підприємстві відповідача, позивач отримав професійні захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08.12.2020 року, затвердженим начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області. П.14 даного акту вказує на наявність у позивача трьох професійних захворювань: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрацій з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, С6, С7), вираженими порушенням біомеханіки хребта, на фоні гриж, протрузій між хребцевих дисків, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових та пері артрозу колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого-другого ступеня. У п. 13 зазначеного акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: підпадав під дію шкідливих факторів: вібрації, пилу, що перевищували ГДР. П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» в шкідливих та небезпечних умовах праці вібрації та пилу при виконанні функціональних обов`язків. Недосконалість технологічного обладнання, механізмів, інструментів: колонка бурова ЛКРУ, перфоратор ПТ-48, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, машина ЬПДН -1М, колонка бурова ЛКРУ, що призводить до перевищення ГДК загальної вібрації та пилу при виконанні функціональних обов`язків. Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання визначені наступні:рівень вібрації: загальна технологічна до 103дБ при нормі 92 дБ, загальна транспортно-технологічна до 110 дБ при нормі 101 дБ, локальна до 117-114 дБ при нормі 112 дБ. Запиленість повітря робочої зони, пил при вмісті в пилу від 10 до 70% ІІІ клас небезпеки до 2,5 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3. За показниками напруженості трудового процесу та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІ клас 2 ступінь напруженості трудового процесу. Мікроклімат: температура повітря робочої зони +11,3С при нормі +17 +26С, рівень відносної вологості до 96% при нормі 60-95%.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22.12.2020 року серії 12 ААА №085948 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, сан курортному лікуванні. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22.12.2020 року серії 12 ААБ №574008 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, пилу, шуму.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 грудня 2021 року серії 12ААА №105525 (копія додається) позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% при цьому зазначено про потребу позивача в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, сан курортному лікуванні.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 грудня 2021 року серії 12 ААБ №575916 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах дії вібрації, тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, пилу.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжується втратою працездатності, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило зникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Розмір моральної шкоди відповідач визначив у 245 000,00 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2023 року по справі було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін.

23 лютого 2022 року судом отримано відзив на позов ДП «СхідГЗК», в якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає заявлені позивачем вимоги необґрунтованими нормами трудового законодавства і такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що дійсно, позивач в період з 01.08.2005 по 09.10.2020 працював на ДП «СхідГЗК». Наказом від 09.10.2020 №353 о/с ОСОБА_1 звільнено за п.2 ст. 40 КЗпП України.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. На підтвердження законності позовних вимог посилається на довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 22.12.2021, в якій визначено, що позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Разом з тим, позивач 01.12.2020 року звернувся до ДП «СхідГЗК» із заявою про виплату йому одноразової грошової виплати як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, які він оцінив у 7500,00 грн., тобто погодив розмір відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання. У своїй заяві позивач також просить здійснити утримання визначених законодавством податків і зборів з сум моральної шкоди, що відшкодовується підприємством. 11.12.2020 року, враховуючи заяву ОСОБА_1 від 01.12.2020 про виплату одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди у зв`язку із профзахворюванням, отриманим за час роботи на ДП «СхідГЗК», між позивачем та відповідачем укладено договір №18/524 про відшкодування моральної шкоди. Пунктом 2 зазначеного договору визначено, що ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання з ДП «СхідГЗК». Пунктом 7 договору визначено, що сторони стверджують, що угоду уклали при повному розумінні всіх її наслідків добровільно без будь-якого примусу. Позивач погодився на умови договору, підписав договір, зазначив, що у майбутньому претензій до ДП «СхідГЗК» щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням не матиме. Також, відповідач зазначає, що договір №18/524 від 11.12.2020 є чинним, позивачу сплачено 6037,50 грн. з урахуванням сплачених відповідачем податків у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору. Таким чином, на переконання відповідача у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Така позиція відповідача, на його думку узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020р. у справі №641/8857/17.

Враховуючи всі вище викладені обставини ДП «СхідГЗК» просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

27.02.2023 року від представника позивача, адвоката Мотуза О.В. до суду надійшла відповідь на відзив, де окрім підстав, викладених ним у позовній заяві, представник позивача звертає увагу суду на те, що Велика палата Верховного суду у п.36 своєї постанови №210/3177/17 від 20 листопада 2019 року зазначила, що право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. На момент укладання договору про відшкодування моральної шкоди позивачу втрати працездатності встановлено не було, а отже спірні правовідносини ще не виникли, оскільки основним аргументом позивача в цій справі є саме моральна шкода через втрату працездатності внаслідок професійних захворювань. За таких обставин сторони не могли визначати порядок відшкодування моральної шкоди, так як згідно вказаних висновків Верховного суду відповідне право у позивача на той момент ще не виникло. Крім того, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2023 року при розгляді подібної справи №176/1014/22 суд дійшов висновку про наявність права на відшкодування моральної шкоди не зважаючи на укладену угоду, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у цій справі було скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення моральної шкоди в сумі 200 000, 00 грн.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, на підтвердження обставин, на які посилаються, матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 01.08.2005 по 09.10.2020 працював на ДП «СхідГЗК». Наказом від 09.10.2020 №353 о/с ОСОБА_1 звільнено за п.2 ст. 40 КЗпП України. (а.с.10-11)

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 грудня 2020 року, затвердженим т.в.о. начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області встановлено наявність у ОСОБА_1 наступних професійних захворювань: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрацій з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромами, у поєднанні з полірадикулонейропатією ( L4, L5, S1,С6, С7), вираженими порушеннями біомеханіки хребта на фоні гриж L4- L5, L5- S1, протрузій міжхребцевих дисків L3-L4, L4-L5, L5-S1, стійким больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів та пері артрозу колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Захворювання професійне (24.11.2020 року).

Згідно п. 17 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» в шкідливих та небезпечних умовах праці вібрації та пилу при виконанні функціональних обов`язків. Недосконалість технологічного обладнання, механізмів, інструментів: колонка бурова ЛКРУ, перфоратор ПТ-48, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, машина ЬПДН -1М, колонка бурова ЛКРУ, що призводить до перевищення ГДК загальної вібрації та пилу при виконанні функціональних обов`язків. Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання визначені наступні:рівень вібрації: загальна технологічна до 103дБ при нормі 92 дБ, загальна транспортно-технологічна до 110 дБ при нормі 101 дБ, локальна до 117-114 дБ при нормі 112 дБ. Запиленість повітря робочої зони, пил при вмісті в пилу від 10 до 70% ІІІ клас небезпеки до 2,5 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3. За показниками напруженості трудового процесу та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІ клас 2 ступінь напруженості трудового процесу. Мікроклімат: температура повітря робочої зони +11,3С при нормі +17 +26С, рівень відносної вологості до 96% при нормі 60-95%. (а.с.12-13)

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22.12.2020 року серії 12 ААА №085948 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, сан курортному лікуванні.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22.12.2020 року серії 12 ААБ №574008 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, пилу, шуму.(а.с.14)

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 грудня 2021 року серії 12ААА №105525 (копія додається) позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% при цьому зазначено про потребу позивача в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, сан курортному лікуванні.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 грудня 2021 року серії 12 ААБ №575916 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах дії вібрації, тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, пилу.(а.с.15)

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача. (а.с.16-17)

Стан позивача, його діагнози та лікування підтверджується також доданими до матеріалів справи виписками з медичної картки, епікризами ОСОБА_1 які дослідженими судом. (а.с. 18-25)

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

Разом з тим, із доданих представником позивача до відзиву на позов доказів, судом встановлено, що 11.12.2020 року між сторонами укладено договір №18/524 про відшкодування моральної шкоди, згідно з яким останні домовились, що ДП «СхідГЗК» сплачує одноразову грошову виплату ОСОБА_1 у розмірі 7500,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання. ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання з ДП «СхідГЗК». Даний договір укладено на підставі заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до платіжного доручення від 21.01.2021 року №2768 ОСОБА_1 перераховано 6037,50 грн., з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору.

Висновки суду.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Судом встановлено, що професійне захворювання ОСОБА_1 , яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

В своєму Рішенні від 27.01.2004 №2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд не бере до уваги посилання відповідача на укладений між сторонами договір про відшкодування моральної шкоди, оскільки його було укладено до встановлення у позивача стійкої втрати працездатності вперше на рівні 60%.

Так, медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 24.11.2020 року №19285 про який мова йде у договорі про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 було встановлено професійний характер захворювання, втрати працездатності даним висновком встановлено не було. Ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 встановлено Обласним МСЕК лише 22.12.2020 року, тобто вже після укладення договору.

Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, оскільки внаслідок професійних захворювань позивач первинно втратив 60% професійної працездатності, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, постійний характер страждань, який виявляється в хронічних захворюваннях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 120 000,00 грн., що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Таким чином, моральна шкода, завдана внаслідок ушкодження здоров`я, підлягає оподаткуванню, оскільки перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати.

З урахуванням викладеного, суд вбачає наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоду внаслідок професійного захворювання у розмірі 120 000 грн. з урахуванням утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду та у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1200 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст. ст. 23, 1167-1168 ЦК України, ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4, 6, 13 ЗУ «Про охорону праці», ст.ст. 1, 38 Гірничого Закону України, ст.ст. 1, ст.ст. 6, 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 4, 10, 12, 13,19, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 1200 (одна тисяча двісті ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА