г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 183/7429/22
Номер провадження 2/213/453/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Мазуренко В.В., розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та інфляційних витрат від суми несплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, який на даний час розірвано, мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження №43049714 на підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2014 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідач частково сплачував аліменти, тому за період з 01 вересня 2020 року по 01 листопада 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 93 323,30 грн. Отже сума пені за несвоєчасну сплату аліментів складає 83 693,73 грн. 15 вересня 2022 року виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 16 480,66 грн, тому відповідно до вимог ч.2 ст.196 СК України підлягає стягненню з відповідача різниця у розмірі 76 842,64 грн. Просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 76 842,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 35 776,91 грн, три проценти річних 5 837,18 грн.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

11 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є сторони (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є сторони (а.с.18).

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2014 року по справі №213/1034/14-ц з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 березня 2014 року і до повноліття старшої дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією рішення суду (а.с.19).

На підставі виконавчого листа, який видано відповідно до вищевказаного рішення відкрито виконавче провадження №43049714 від 17 квітня 2014 року (а.с.20, 23, 25).

Відповідно до довідки-розрахунку, наданого відділом ДВС, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 жовтня 2021 року складає 26 883,00 грн, станом на 01 листопада 2022 року складає 93 323,20 грн (а.с.21, 22).

Позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина за період з 01 вересня 2020 року по 01 жовтня 2021 року в сумі 28 514,22 грн, за період з жовтня 2021 року по 01 листопада 2022 року у розмірі 55 179,50 грн (а.с.10-13).

15 вересня 2022 року виконавцем Металургійного відділу ДВС винесена постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості у розмірі 16 480,66 грн (а.с.26).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 196 СК України.

Згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів.

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дітей.

Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Позивачем надано розрахунок пені, яка за період з 01 вересня 2020 року по 01 листопада 2022 року складає 83 693,73 грн. Встановлено, що позивачем здійснено розрахунок пені на підставі ст. 196 Сімейного кодексу України, з врахування правової позиції Верховного Суду щодо застосування ст. 196 СК України.

Відповідачем власного розрахунку на спростування розрахунку позивача щодо пені суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів з урахуванням вимог ст.196 ч.2 СК України, а саме різницю між сумою заборгованості у розмірі 93 323,30 грн та розміром заходу примусового виконання, який складає 16 480,66 грн - 76 842,64 грн.

Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат у розмірі 35 776,91 грн, 3% річних у розмірі 5 837,18 грн та надала розрахунок. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

16 травня 2018 року Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №686/21962/15-ц зазначила, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, які також підлягають стягненню з відповідача.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову позивача, звільненої від сплати судового збору при подачі позову, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, та відповідно до розміру встановленого Законом України «Про судовий збір», який діяв станом на дату подачі позову до суду (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подано позов) тобто в розмірі 1 184 грн 57 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 196 СК України, ст.625 ч.2 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,128,141,223, 263-265, 268, 273, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2020 року по 01 листопада 2022 року в розмірі 76 842 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок дві) грн 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 35 776 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн 91 коп. та три проценти річних - 5 837 (п`ять тисяч вісімсот тридцять сім) грн 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 184 (одна тисяча сто вісімдесят чотири) грн 57 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 08 березня 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко