Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 лютого 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представника позивача - Дурдинець Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області , адреса: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ,

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є батьком відповідачки ОСОБА_2 .

Вказав, що є пенсіонером за віком, інвалідом І групи, підгрупи Б, загальне захворювання, та отримує пенсію у розмірі 2300,00 грн. Інших джерел доходів не має. Його фінансове становище є вкрай скрутним, оскільки основну частину коштів він витрачає на ліки, тому він потребує матеріальної допомоги. Крім того зазначив, що має сина ОСОБА_3 , з яким в нього склались неприязні стосунки, однак, постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 липня 2022 року у справі № 308/1436/21 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі від всіх видів його доходів. Дане рішення суду ОСОБА_3 не виконує, аліменти не сплачує.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , яка здійснює підприємницьку діяльність, проживає окремо, має двох дітей 18 і 13 років, в Реєстрі боржників не перебуває і має можливість допомагати батькові фінансово, просить стягнути з останньої аліменти на його утримання щомісячно у розмірі частини від заробітку (доходу), починаючи з 13 жовтня 2022 року і довічно.

У судове засідання позивач не з`явився, однак, його представник, адвокат Дурдинець Р.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд такі задовільнити.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач та його представник проти ухвалення заочного рішення не заперечили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 16.08.2022, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 19 листопада 1980 року зроблено відповідний актовий запис № 1418, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Батьки: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер за віком, інвалід 1 групи, підгрупа Б, загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 05.01.2021 Пенсійним фондом України, серія НОМЕР_4 .

Згідно з повідомленням № 107 від 14.09.2020 "Про результати огляду медико-соцішіьною експертною комісією (МСЕК)", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом І групи, підгрупи Б, загальне захворювання, з відміткою, що черговому переогляду особа не підлягає. Підстава: акт № 798/9 від 14 вересня 2020 року.

Відповідно до довідки № 66/3 від 09 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: ампутація ноги на рівні 4/3 стегна, облітеруючий склероз судин обох ніг.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком у розмірі 2300 гривень (за період березень - серпень 2022 року), що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Закарпатській області від 16.08.2022 вих. № 627318.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Закарпатській області № 14/5/07-16-12-02-10 від 02.01.2023, ОСОБА_1 отримав соціальні виплати з відповідних бюджетів, код 128, а саме: січень 2022 - 1287,57 грн, лютий 2022 - 1481,85 грн, квітень 2022 - 793,35 грн, червень 2022 - 415,70 грн та 2200,00 грн, липень 2022 - 207,31 грн, серпень 2022 - 207,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, інших доходів позивач не має, не отримує державних пільг, субсидій. ОСОБА_1 є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, при цьому отримувана ним пенсія не може забезпечити його повноцінне лікування та інші соціальні потреби. Відповідачка є працездатною особою та може надавати йому матеріальну допомогу.

У ході судового розгляду справи підстав, передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача не встановлено.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Однак, в ході судового розгляду справи обставин, які б вказували, що позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо відповідачки, судом не встановлено.

Згідно з ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Приймаючи до уваги, позивач ОСОБА_1 є непрацездатною особою похилого віку, інвалідом 1-ї групи, потребує матеріальної допомоги, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно і довічно.

Крім того, враховуючи висновок про задоволення вимог позивача, який відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, п. 3) ч. 1 ст. 176 ЦПК, ч. 1, пп. 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272-279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст. 55, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2022 року і довічно.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

3. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.І. Зарева