Справа № 522/4729/23
Провадження № 2/522/3467/23
УХВАЛА

про відмову у забезпечення позову

20 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Одеської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Одеської міської ради до: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 ; 7) ОСОБА_7 ; 8) ОСОБА_8 ; 9) ОСОБА_9 ; 10) ОСОБА_10 ; 11) ОСОБА_11 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеський національний технологічний університет та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1) ОСОБА_12 ; 2) ОСОБА_13 ; 3) ОСОБА_14 ; 4) ОСОБА_15 ; 5) ОСОБА_16 ; 6) ОСОБА_17 ; 7) ОСОБА_18 ; 8) ОСОБА_19 про визнання недійсними правочинів, скасування рішень державних реєстраторів та знесення об`єкту самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Одеської міської ради звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеський національний технологічний університет та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про визнання недійсними правочинів, скасування рішень державних реєстраторів та знесення об`єкту самочинного будівництва, у якій просить суд:

- визнати недійсним іпотечний договір від 07.05.2020 № 437 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 12.03.2021 № 293 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 22.02.2021№ 226 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 12.03.2021 № 294 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 10.08.2020№ 843 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.05.2021 № 608 квартири АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.02.2021 № 169 квартири АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 13.03.2020 № 393 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_7 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.05.2020 № 436 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_7 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.04.2021 № 5073 квартири АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_7 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_8 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 12.11.2020 № 1255 про передачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_6 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.12.2020 № 1369 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_6 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.06.2021 № 685 квартири АДРЕСА_6 , укладений між ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_10 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 30.12.2020 № 2019 квартири АДРЕСА_7 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_11 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 13.03.2020 № 391 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_8 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_12 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.05.2020 № 435 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_8 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_12 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 17.06.2021№ 468 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_9 , укладений між ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 ) та ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_14 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02.03.2021 № 144 квартири АДРЕСА_10 , укладений між ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_15 ) та ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.05.2020 № 514 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_10 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_15 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 13.03.2020 № 388 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_10 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_15 );

- визнати недійсним іпотечний договір від 17.08.2020 № 901 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_11 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_16 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 16.09.2020 № 1071 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_11 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_16 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02.03.2021 № 141 квартири АДРЕСА_11 , укладений між ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_16 ) та ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_17 );

-визнати недійсним іпотечний договір від 19.06.2020 № 631 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_12 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_18 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 26.06.2020 № 661 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_12 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_18 );

- визнати недійсним іпотечний договір № 709 від 14.07.2020 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_13 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_19 );

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя № 751 від 21.07.2020 про передачу права власності на квартиру АДРЕСА_13 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_19 );

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02.03.2021 № 142 квартири АДРЕСА_13 , укладений між ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_19 ) та ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 );

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2021 індексний номер: 57059481 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2021 індексний номер: 57060145 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2021 індексний номер: 58397906 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56505279 від 08.02.2021 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_6 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.04.2021 індексний номер: 57837132 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_8 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.06.2021 індексний номер: 58668464 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_10 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.12.2020 індексний номер: 56016166 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_11 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.05.2020 індексний номер: 52156888 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_8 за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_12 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.04.2021 індексний номер: 57449570 про зміну загальної та житлової площі квартири АДРЕСА_14 за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 );

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.03.2021 індексний номер: 56887089 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_10 за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.03.2021 індексний номер: 56884417 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_11 за ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_17 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.06.2020 індексний номер: 52861477 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_12 , за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_18 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.04.2021 індексний номер: 57449173 про зміну загальної та житлової площі квартири АДРЕСА_15 за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 );

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.03.2021 індексний номер: 56885645 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_13 за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_13 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2020 індексний номер: 51083274 про поділ об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_16 .

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.09.2019 індексний номер: 48770875 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 183 кв.м. та житловою 159 кв.м., за адресою: АДРЕСА_16 , за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 101;

- зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 115 кв.м., шляхом знесення за власний рахунок об`єкта самочинного будівництва житлового будинку АДРЕСА_16 .

Разом із позовною заявою позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд забезпечити позов, шляхом накладання арешту на:

- квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2021 № 293;

- квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2021 № 294;

- квартиру АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2021№ 608;

- квартиру АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2021 № 169;

- квартиру АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2021№ 5073;

- квартиру АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2021 № 685;

- квартиру АДРЕСА_7 , власником якої є ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2020 № 2019;

- квартиру АДРЕСА_8 , власником якої є ОСОБА_8 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.05.2020 № 435;

- квартиру АДРЕСА_9 , власником якої є ОСОБА_9 на підставі технічного паспорту, від 26.03.2021 серія та номер: 21/03/74 та від 26.03.2021 довідки серія та номер: б/н, виданих ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД»;

- квартиру АДРЕСА_11 , власником якої є ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 141 від 02.03.2021;

- квартиру АДРЕСА_12 , власником якої є ОСОБА_11 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 26.06.2020 № 661;

- квартиру АДРЕСА_17 , власником якої є ОСОБА_9 на підставі технічного паспорту, від 26.03.2021 серія та номер: 21/03/75 та довідки серія та номер: б/н від 26.03.2021, виданих ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД».

Заяву обґрунтовано тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, житловий будинок загальною площею 183 кв.м., за адресою: АДРЕСА_16 , належав на праві приватної власності ОСОБА_1 та в подальшому був поділений на 12 квартир, а земельна ділянка на якій він розташований належить територіальній громаді м. Одеси та межує із земельною ділянкою, яка є державною власністю. Таким чином, ОСОБА_1 було проведено будівельно-монтажні роботи з будівництва нового житлового будинку без отримання дозвільних документів та введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію, чим порушено інтереси держави та суспільства. Тому, між сторонами існує реальний спір щодо нерухомого майна, яким є житлова будівля, площею 183,00 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_16 . Окрім того, наявні ризики відчуження спірного майна третім особам, оскільки власники зазначеного об`єкту нерухомого майна неодноразово змінювались, порушуючи вимоги чинного законодавства України. У зв`язку з чим, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Одеської міської ради.

Надавши належну правову оцінку підставам, якими заявник обґрунтовує подану ним заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За змістом ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії.

Отже, суд при з`ясуванні підстав для забезпечення позову повинен об`єктивно оцінювати можливість настання несприятливих наслідків, пов`язаних з виконанням судового рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав та законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім цього, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові від 27.04.2021 у справі № 638/20248/19 Верховний Суд дійшов наступних висновків: «Предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договорів. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню, а тому суди помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Отже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі. За таких обставин судові рішення про заборону відчуження нерухомого майна підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.05.2022 у справі № 317/2155/21 навів наступні висновки: «Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

Ураховуючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, які мають бути співмірними з негативними наслідками, що можуть настати від вжиття цих заходів, а також конкретні обставини справи, Верховний Суд вказав, що достатнім та ефективним способом забезпечення позову є заборона відчуження спірного нерухомого майна, в зв`язку з чим визнав оскаржувану ухвалу апеляційного суду в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов`язаних з переходом права власності на спірне нерухоме майно (відчуження) законною та обґрунтованою та скасував її в частині накладення арешту на спірне майно, як таку, що не відповідає вимогам закону».

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначила, що у разі звернення до суду з немайновою вимогою, задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, суд не має застосувати та досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовувати та досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд акцентував, що при цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Таким чином, з огляду на вищенаведені правові позиції суду касаційної інстанції, під час вирішення питання забезпечення позову з вимогами немайнового характеру, суду слід встановити, зокрема чи зможе такий захід забезпечення позову забезпечити вирішення спору без звернення до суду з іншим позовом.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки наявні ризики відчуження спірного майна третім особам, так як власники цього майна неодноразово змінювались.

Отже, позивач акцентує на тому, що у разі відчуження спірного майна іншим особам відбудеться зміна відповідачів, тобто метою забезпечення даного позову є перешкода у вільному розпорядженню майном, а не накладення заборони на право розпоряджатися цим майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, про що свідчить зокрема вимога позивача про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 115 кв.м. шляхом знесення за власний рахунок об`єкта самочинного будівництва житлового будинку АДРЕСА_16 , власником якого він станом на час звернення до суду вже не є, як зазначено у заяві позивача.

З огляду на викладене, на переконання суду, в даному випадку позивачем обрано неефективний спосіб забезпечення позову вимог немайнового характеру шляхом накладення арешту на нерухоме майно, оскільки такий спосіб не відповідає дійсній меті забезпечення даного позову. Нормами ЦПК України передбачено інший спосіб забезпечення позову, застосування якого могло б забезпечити захист прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду з іншим позовом, у разі зміни власників спірного нерухомого майна, на чому акцентував суд касаційної інстанції.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що забезпечення позову обраним заявником шляхом у даному випадку є неефективним, оскільки невжиття таких заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Одеської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеський національний технологічний університет та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про визнання недійсними правочинів, скасування рішень державних реєстраторів та знесення об`єкту самочинного будівництва відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик