Справа № 750/2167/23
Провадження № 2/750/592/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.

учасники судового процесу:

секретар судового засідання Салтан К. А.

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Тарасова Є. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні (у порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом Національного медичного університету імені О. О. Богомольця до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат на навчання

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Міністерство охорони здоров`я України

Суть спору

1. 16.02.2023 Національний медичний університету імені О. О. Богомольця (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача вартості витрат на навчання в сумі 197 862 грн 65 коп. і 2 967 грн 95 коп. у відшкодування понесених позивачем судових витрат.

2. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач порушив умови угоди про підготовку фахівця з вищою освітою і після закінчення медичного університету не відпрацював 3 роки за місцем призначення, а достроково звільнився з роботи за власним бажанням.

Процесуальні дії суду і сторін у справі

3. Ухвалою судді від 22.02.2023 відкрито провадження в цивільній справі № 750/2167/23, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 37, 38).

Цією ухвалою запропоновано учасникам справи подати до суду процесуальні заяви по суті справи (відзив на позовну заяву, відповідь на відзив і заперечення).

4. У відзиві на позову заяву відповідач вказав про невизнання позову з тих підстав, що після закінчення навчання в університеті позивач не надав направлення на працевлаштування, а замість цього видав довідку про можливість самостійного працевлаштування, що, на думку відповідача, звільняє його від обов`язку відпрацювання протягом 3-х років і не породжує обов`язку компенсації вартості навчання.

5. Протокольною ухвалою суду від 20.03.2023 повернуто відповідь на відзив, яку надіслано суду 16.03.2023, через ненадання позивачем доказів направлення її копій відповідачу і третій особі та в зв`язку порушенням ним 5-денного строку подання відповіді.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

6. Представники позивача і третьої особи до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Представник позивача надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову; третя особа про причини неявки представника не повідомила.

7. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що наданням довідки про самостійне працевлаштування позивач фактично змінив умови угоди, при цьому втратив право вимагати стягнення компенсації вартості навчання.

Обставини справи, встановлені судом

8. На підставі наказу позивача від 11.08.2014 № 2114/л-1 відповідача було зараховано до медичного університету на денну форму навчання за спеціальністю лікувальна справа (а.с. 7-9).

9. 26.08.2014 сторони уклали Угоду на підготовку фахівців з вищою освітою № 140639 (а.с. 10, 11; далі Угода).

Згідно умов Угоди позивач взяв на себе обов`язок забезпечити відповідачеві якісну теоретичну і практичну підготовку за навчальними планами, програмами та вимогами кваліфікації; забезпечити працевлаштування в державному секторі народного господарства після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації. У свою чергу, відповідач повинен був оволодіти теоретичними знаннями та практичними навичками, що передбачені вимогам підготовки відповідних кваліфікаційних характеристик фахівця; прибути після закінчення вищого закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. Угодою також передбачено відшкодування відповідачем вартості навчання в разі відмови їхати за призначенням.

10. 06.05.2020 відповідач звернувся до позивача із заявою про надання дозволу на самостійне працевлаштування; на підставі цієї заяви позивач видав відповідачеві Довідку від 25.05.2022 № 123 про надання можливості самостійного влаштування на роботу (а.с. 22, 58).

11. Наказом Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації від 07.10.2020 № 1431/к відповідача зараховано на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «офтальмологія» до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва та визнано порядок проходження інтернатури; пунктом 5 цього Наказу відповідача зобов`язано після закінчення інтернатури відпрацювати 3 роки на посаді лікаря-офтальмолога (а.с. 23, 24).

Наказом комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва від 16.10.2020 № 379-к відповідача призначено на 0.25 ставки посади лікаря-інтерна-офтальмолога хірургічного відділення на 0.25 ставки (а.с. 25).

12. Наказом комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва від 18.10.2022 № 396-к відповідача переведено з 19.10.2022 на 0.25 ставки посади лікаря-офтальмолога хірургічного відділення (а.с. 26).

Наказом цього закладу від 18.11.2022 № 442-к відповідача звільнено з посади за власним бажанням (а.с. 27); про звільнення відповідача повідомлено позивача листом від 21.11.2022 № 2251 (а.с. 28).

13. 06.12.2022 позивач надіслав відповідачеві претензію з вимогою про добровільну компенсацію вартості навчання в сумі 197 862 грн 65 коп. У зв`язку з відхиленням відповідачем цих вимог, позивач звернувся до суду з позовом.

Застосовані релевантні норми права та висновки суду

14. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях:

- частини другої статті 52 Закону України «Про освіту», в редакції від 23.05.1991 (далі Закон);

- пунктів 3, 4 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 № 992 (далі Постанова);

- Указу Президента України від 23.01.1996 № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» (далі Указ);

- наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25.12.1997 № 367 «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти» (далі Наказ).

15. Суд констатує, що Закон втратив чинність, у зв`язку з набранням чинності 28.09.2017 нової редакції Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII; Постанова втратила чинність 07.06.2017; Наказ втратив чинність 09.09.2022.

Таким чином, на момент дострокового звільнення відповідача з роботи вказані правові акти не діяли.

16. Указ є чинним, проте він не визначає механізм відшкодування вартості навчання, а лише містить доручення Кабінету Міністрів України розробити порядок відшкодування випускниками вартості навчання у разі порушення ними угоди про працевлаштування.

Таким чином, Указ не є нормативним актом, що самостійно врегульовує вказане питання, оскільки його норми мають бланкетний характер.

17. Наразі спірні правовідносини між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі Кодекс).

Відповідно до частини першої статті 526 Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, зобов`язання можуть виникати з договору, законодавства та звичаїв ділового обороту.

18. Згідно з частиною першою статті 626 Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 Кодексу).

19. Суд вважає, що заява відповідача від 06.05.2020 про надання права на самостійне працевлаштування разом із довідкою позивача від 25.05.2020 № 123 про надання відповідачу можливості влаштуватися на роботу самостійно (а.с. 22, 58) в сукупності є досягненням сторонами письмової згоди про зміну умов Угоди в частині обов`язку позивача забезпечити працевлаштування відповідача в державному секторі господарства, що кореспондує обов`язку відповідача відпрацювати за місцем направлення 3 роки, а в разі його порушення - відшкодувати вартість навчання. Підтвердженням зміни умов Угоди є подальші дії позивача, який не надав відповідачеві, після закінчення ним навчання в університеті, направлення на роботу та не забезпечив його працевлаштування.

За таких обставин відповідач не вважається таким, що порушив умови Угоди.

20. При вирішенні спору суд не знаходить необхідним застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої у постанові від 26.01.2021 (справа № 607/3693/17) про розумність і справедливість договірного зобов`язання щодо відпрацювання протягом 3-х років після закінчення відповідного навчання за направленням замовника, який оплатив навчання фахівця, оскільки правовідносини не є подібними, тому як в цій справі, на відміну від справи справа № 607/3693/17, відповідач не отримував направлення позивача на працевлаштування, а здійснював пошук роботи самостійно.

21. З урахуванням мотивів і висновків, викладених пп. 820 цього Рішення, пред`явлений позов не належить до задоволення.

22. Керуючись статтями 81, 258, 259, 263265, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

суд вирішив:

у задоволенні позову Національного медичного університету імені О. О. Богомольця до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат на навчання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення.

Суддя В. О. Коверзнев