Справа № 409/2226/19
Провадження № 2-в/0186/7/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження, цивільної справи Білокуракинського районного суду Луганської області №409/2226/19 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Білокуракинського районного суду Луганської області №409/2226/19 за позовною заявою, мотивуючи тим, що позивачем по справі АТ КБ «ПриватБанк» подано до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області заяву про виправлення описки у виконавчому листі та рішенні суду Білокуракинського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про заміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Білокуракинського районного суду Луганської області на Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, тому Першотравенським міським судом Дніпропетровської області було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження.

Метою відновлення втраченого судового провадження є розгляд заяви АТ КБ «ПриватБанк» про виправлення описки у виконавчому листі та рішенні Білокуракинського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року.

Ухвалою судді від 07 лютого 2023 року було відкрито провадження по вищевказаній справі та зобов`язано учасників судового провадження направити до суду в строк до 27 лютого 2023 року належним чином завірені копії всіх наявних у них письмових доказів, процесуальних документів, що були предметом розгляду вказаної цивільної справи №409/2226/19.

Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначено у ст.490 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року №1/0/9-22, територіальну підсудність справ, які підсудні Білокуракинському районному суду Луганської області визначено Першотравенському міському суду Дніпропетровської області.

При розгляді справи про відновлення втраченого судового провадження, суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 грудня 2019 року, у цивільній справі №409/2226/19 було частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість згідно укладеного договору б/н від 05.03.2014 року у розмірі 3004,63 грн. та сплачений судовий збір у сумі 57,63 грн., а всього 3062,26 грн.

Матеріали цивільної справи №409/2226/19 перебували у Білокуракинському районному суді Луганської області, будівля якого знаходиться у смт.Білокуракине, Луганської області, яке на теперішній час не контролюється органами державної влади України та є тимчасово окупованою територією України.

Станом на 28 лютого 2023 року Білокуракинським районним судом Луганської області цивільна справа №409/2226/19 Першотравенському міському суду Дніпропетровської області не передана.

Зазначена обставина дає підстави вважати про втрату матеріалів вказаної цивільної справи.

Першотравенському міському суду Дніпропетровської області надано доступ до АСДС КП "Д-3" Білокуракинського районного суду Луганської області, додатки обліково-статистичної картки цивільної справи №409/2226/19 не містять жодної копії документів.

Сторонами у справі не було направлено на адресу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області копії документів, що перебували у втраченому судовому провадженні.

З метою відновлення втраченого судового провадження судом були досліджені відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень та виявлено наступні процесуальні документи, що містилися у втраченому судовому провадженні №409/2226/19, а саме: ухвала про відкриття провадження у справі від 23 жовтня 2019 року; ухвала про заочний розгляд справи від 10 грудня 2019 року; рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 грудня 2019 року. Електронні копії зазначених вище процесуальних документів підписані електронним цифровим підписом судді та внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007) (далі - Порядок).

Згідно з абз. 4 п. 3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Пункти 12-13 Порядку передбачають, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

Згідно з п. 20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Також суд при вирішенні даного питання враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

На підставі зібраних і перевірених судом матеріалів, суд вважає за необхідне відновити частково втрачене судове провадження справи №409/2226/19 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 353, 354, 493, 494 ЦПК України, - суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі за єдиним унікальним номером 409/2226/19, номер провадження 2/409/979/19, за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відновити та долучити до справи наступні процесуальні документи: ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 грудня 2019 року про заочний розгляд справи; заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 грудня 2019 року.

Відновити текст процесуального документу:

- рішення Білокуракинського районного суду Луганської області у справі №409/2226/19 від 10 лютого 2019 року, наступного змісту:

Справа №409/846/21

Пров. №2/409/320/21

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2019 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Третяка О.Г.

за участю секретаря: Острогляд В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності, -

В с т а н о в и в :

30.09.2019 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 05.03.2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залижку заборгованості по кредиту .

У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 09.09.2019 рік заборгованість складає 89385,79 грн., яка складається: з заборгованості за кредитоим в сумі 1174,66 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредита в сумі 78778,47 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4700 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 4232,66 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 89385,79 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

10.12.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору б/н від 05.03.2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залижку заборгованості по кредиту .

У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 09.09.2019 рік заборгованість складає 89385,79 грн., яка складається: з заборгованості за кредитоим в сумі 1174,66 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредита в сумі 78778,47 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4700 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 4232,66 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частина друга статті 1067 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існують договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору.

Договір у встановленому законом порядку недійсним не визнаний.

Згідно зі статтею 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини і проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч.1ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст. 527 ЦК УкраїниБоржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно дост. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1ст. 612 ЦК УкраїниБоржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Як вбачається з виписки по рахунку, відповідач користувався карткою, проте, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявна заборгованість за кредитом в розмірі 1174,66 грн..

Що стосується заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 78778,47 грн., то в цій частині суд зауважує наступне.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з пунктом 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно з пунктом 1.1.3.1.9 Умов та правил банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати позичальнику виписку про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні позичальника до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobail-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Обов`язком клієнта відповідно до пункту 1.1.2.3 Умов та правил є отримання виписки про стан картрахунків і про проведені операції за картрахунками.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Судом встановлено, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано достатніх доказів в розумінні вимог ст. 80 ЦПК України на підтвердження виконання банком свого обов`язку проінформувати боржника про зміну відсоткової ставки .

Роблячи такий висновок, суд бере до уваги, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору та вимог частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку (Постанова ВСУ від 30.11.2016 р. №6-823цс16).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України» Суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. Таким чином, з усталеної практики Європейського суду з прав та людини випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи умови кредитного договору у сукупності із неналежним повідомленням відповідача про зміну Банком відсоткової ставки за користування кредитними коштами в односторонньому порядку, суд вважає встановленим, що відсотки за користування кредитом слід вважати у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 01.09.2014 року нарахована виходячи з 30,00% річних та складає 54,28 грн.

За період з 01.09.2014 по 09.09.2019 заборгованість по процентам підлягає перерахунку у розмірі 30,00% річних і складає: (загальна заборгованість за кредитом) х 30 (відсоткова ставка) : 100 : 360 (кількість календарних днів на рік згідно п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою) х 1814 (кількість днів з 01.09.2014 року до 0.09.2019 року) = 1775,69 грн. Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 09.09.2019, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 1829,97 грн.

Згідно положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» с. Мирне, Білокуракинського району, Луганської області входить у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на відповідача розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій із зобов`язань за кредитними договорами у період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 6, 526, 527, 530, 536, 599, 610-612, 627, 629, 1054, 1056-1, 1067 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість згідно укладеного договору б/н від 05.03.2014 року у розмірі 3004,63 грн. та сплачений судовий збір у сумі 57,63 грн., а всього 3062,26 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня його отримання.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: с. Мирне, Білокуракинського району, Луганської області.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Третяк О.Г.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.С.Кривошея