АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
21 березня 2023 року
справа № 713/1116/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Одинака О. О.
суддів: Кулянди М. І., Перепелюк І. Б.,
секретар Паучек І. І.
позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Орлов Олександр Олександрович, про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення
головуючий в суді першої інстанції суддя Кибич І. А.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2022 року в позові АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено.

Додатковим рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 6 березня 2023 року апеляційні скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2022 року та додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року залишено без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2022 року та додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2022 року залишено без змін.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, в сумі 40 000 гривень.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про зменшення вказаних витрат відповідачки.

Посилається на те, що сума витрат, яка заявлена відповідачкою значно перевищує встановлені діючим законодавством граничний розмір витрат на правничу допомогу. Така сума є неспівмірною із складністю справи, не є пропорційною щодо витраченого адвокатом часу. Заявником не доведено, що його витрати є фактичними та неминучими.

Колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).

У рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» «East/West Alliance Limited v. Ukraine», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» «Baryshevsky v. Ukraine» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо правил підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2022 року між відповідачкою ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 укладено договір №15/М/Ц-22 про надання правничої допомоги та додаток №1 до договору, відповідно до якого сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо захисту та представництва прав та інтересів клієнта у справі №713/1116/22 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит та виселення, у суді першої інстанції (Вижницький районний суд) становить 50 000 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта. У суді апеляційної інстанції такий гонорар становить 40 000 гривень та у суді касаційної інстанції 30 000 гривень (а.с.185-187 т.1).

На підтвердження понесених судових витрат за надання правничої допомоги, заявником надано акт виконаних робіт від 6 березня 2023 року. Відповідно до акту вбачається, що адвокат надав наступну правничу допомогу: склав та подав до суду заяву від 31 січня 2023 року про продовження процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу; склав та подав до суду заяву від 31 січня 2023 року про доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд»; склав та подав відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на додаткове рішення суду першої інстанції; склав та подав відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду першої інстанції; склав та подав заяву від 15 лютого 2023 року про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; склав та подав клопотання від 22 лютого 2023 року; склав та подав заяву від 22 лютого 2023 року про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; брав участь у судовому засіданні 6 березня 2023 року; сформував заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що докази розміру понесених витрат подано стороною відповідача у порядку та в строки, визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що заявлена сума відшкодування судових витрат, понесених ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, є неспівмірною зі складністю справи, виконаними роботами та часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову.

Суд апеляційної інстанції враховуючи принцип співмірності та розумності, критерій реальності адвокатських витрат, а також характер складності справи, ціну позову, обсяг виконаної адвокатом роботи дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідачки ОСОБА_1 10 000 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Повна додаткова постанова складена 21 березня 2023 року.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Мирослава КУЛЯНДА

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК