Справа № 541/2137/22
Провадження № 2/541/80/2023
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участю позивачки та її представника адвоката Акрітова П.К., відповідача та його представника адвоката Чернюка В.Д., представника третьої особи Дороганя М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, -

В с т а н о в и в:

08.09.2022р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_3 за місцем її реєстрації, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході судового розгляду відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на час пред`явлення позову. Своє клопотання мотивував тим, що відповідно до положень ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. До 21 липня 2022 року їх малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала за адресою його проживання, а саме: АДРЕСА_2 . 21 липня 2022 року вони з колишньою дружиною позивачем по даній справі, за взаємною згодою, визначили місце проживання їх дитини за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, за місцем проживання позивача. Факт досягнення між ними такої згоди і відсутності з цього приводу з його сторони жодних заперечень доводиться копією його письмової згоди на проведення реєстрації місця проживання їх дитини за адресою позивача: АДРЕСА_1 , а також показаннями свідків. Досліджені судом докази по справі не підтверджують того факту, що після 21 липня 2022 року, включно по 08 вересня 2022 року (день підписання позову), він оспорював місце проживання їх малолітньої дитини, або намагався змінити його, як в законний, так і незаконний спосіб. Таким чином, ні на час звернення в суд з відповідним позовом, ні на теперішній час він не порушував, не заперечував та не оспорював жодних прав позивача ОСОБА_3 щодо узгодженого ними місця проживання їхньої дитини, що вказує на відсутність предмета заявленого до нього позову. Факт відсутності предмета спору серед іншого підтверджується додатком 6 до позовної заяви, а саме, рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 липня 2022 року у справі №541/1244/22, яким встановлено, що позовну заяву про розірвання шлюбу ОСОБА_3 мотивувала тим, що у шлюбі має неповнолітню дитину, яка проживає з нею. Також відсутність предмета спору прямо доводиться змістом позовної заяви по цій справі. Заяви позивача та її представника про наміри вирішення спору наперед суперечать усталеній практиці ЄСПЛ та завданням і основним засадам цивільного судочинства. Просив суд постановити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на час пред`явлення позову.

Представник відповідача підтримав клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на час пред`явлення позову.

Позивачка та її представник заперечували проти задоволення клопотання відповідача, вважали його не обгрунтованим, відповідач казав, що хоче забрати дитину, такі наміри він озвучував тільки позивачці, між ними неприязні відносини, а якщо вона схоче вивезти дитину за кордон для відпочинку без його згоди, то він зможе помститися матері, якщо відповідач схоче забрати дитину, то вона навіть поліцію не зможе викликати. Просили відмовити в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Представник третьої особи підтримав клопотання відповідача про закриття провадження у справі через відсутність предмета спору.

Вислухавши заявлене клопотання та думку учасників процесу з приводу нього, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Згідно ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин та враховуючи, що сторони, як батьки дитини, ще до звернення до суду з цим позовом за спільною згодою визначилися з питанням щодо місця проживання їх дитини, за письмовою згодою відповідача від 21.07.2022р. було зареєстровано нове місце проживання дитини разом з позивачкою, тобто відповідач не заперечував проти проживання доньки разом із матір`ю та не вчиняв дії направлені на зміну місця проживання дитини, фактично батьки дійшли спільної згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх донька.

Отже, суд вважає, що на даний час між сторонами відсутній спір, в розумінні ст.161 Сімейного кодексу України, щодо місця проживання їх доньки.

За таких обставин, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд вважає за можливе закрити провадження по справі, роз`яснивши, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Клопотання відповідача задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. М. Дністрян