Справа № 331/288/21
Провадження № 2/331/29/2023
УХВАЛА

про відвід судді

10 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

На стадії розгляду справи по суті позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відвід судді Антоненко М.В.

Заяву обґрунтовано тим, що дії суддею не розглянуті по суті клопотання позивачки про приєднання та витребування доказів, виклику свідків, а також її письмові пояснення. Тому, ОСОБА_1 вважає, що суддя Антоненко М.В. прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи за обставинами, які вже склались та існують, більше того, викликають сумнів в неупередженності та об`єктивності відносно винесення законного судового рішення, а тому суддя не може брати участь у подальшому розгляді матеріалів справи та підлягає відводу у зв`язку з процесуальними порушеннями, які свідчать про упереджене ставлення до позивача.

За змістом частин першої та восьмої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог пункту п`ятого частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що відображено у рішеннях по справах « Гаусшильдт проти Данії», « Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту першого статті шостої Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі « Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається. Серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( « Фей проти Австрії від 24 лютого 1993 року. п.п.27ґ.28 та 30 ; « Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року, п.38).

Аналіз тверджень заявника, у своїй сукупності, призводить до висновку, що вони не відповідають дійсності, оскільки я, як суддя дію у відповідності до вимог ст. ст. 6, 19 Конституції України, ст. 6 Конвенції « Про захист прав людини та основоположних свобод», вимог чинного цивільного процесуального законодавства. Всі мої процесуальні дії по справі спрямовані на чітке дотримання вимог Закону України « Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України, вищенаведених норм Конвенції.

Всі мої процесуальні дії, як головуючого у цій справі, не містять тих суб`єктивних та об`єктивних критеріїв, на які вказує усталена практика Європейського суду з прав людини, які б могли свідчити про мою упередженість та необ`єктивність при розгляді даної справи.

Проте, як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах « Микаллеф проти Мальти» від 15 січня 2008 року, «Мезранич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

А тому, з метою підвищення авторитету судової влади та щоб у майбутньому не викликати у учасників процесу сумнівів у безпристрасності та об`єктивності суду під час розгляду цієї справи , вважаю за необхідне відвід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36,39,40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву позивачки ОСОБА_2 про відвід судді Антоненко М.В. задовольнити.

Передати справу для її подальшого розподілу у відповідності до статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : М.В. Антоненко