Ухвала

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 621/2155/20

провадження № 61-18747св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Турутя Захар Олегович, на заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року залишено без змін.

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Турутя З. О., на заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/16945/14, від 18 квітня 2018 року у справі № 668/7704/15-ц, від 27 квітня 2018 року у справі № 908/1394/17, від 07 червня 2018 року у справі № 212/3593/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 644/6452/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 642/493/17-ц, від 18 грудня 2018 року у справі № 686/21857/16-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 753/20514/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 552/4608/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 310/6826/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 296/9084/15-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 196/1311/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, від 24 лютого 2020 року у справі № 176/2171/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 755/19197/18, від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 753/650/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 753/17193/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 641/3089/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 621/2725/17, а також порушення норм процесуального права, зокрема не дослідження зібраних у справі доказів (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

У січні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара