Справа №173/1572/22
Провадження №2/173/180/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурхана С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом Кредитної спілки «Християнська Фортеця»

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

про стягнення боргу за кредитним договором

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Кредитна спілка «Християнська Фортеця» (далі - позивач) звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2) про стягнення боргу за кредитним договором та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 07.06.2021 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено Кредитний договір № 11780. З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором 07.06.2021 року між позивачем та відповідачем-2 було укладено Договір поруки № 11780/1-П, за умовами якого відповідач-2 виступив поручителем за виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 11780 від 07.06.2021 року. Проте, відповідач-1 порушив взяті на себе зобов`язання, кредитні кошти у визначений умовами договору строк в повному обсязі не повернув. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачам надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачам було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі від 30.12.2022, копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Проте, відповідачі відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278 ЦПК України не подали.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористались наданими їм процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (стаття 275 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021 року між позивачем (Кредитодавець) та відповідачем-1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір про споживчий кредит (далі - Договір), згідно з п. 1 якого Кредитодавець надає Позичальникові кредит у сумі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності, забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов Договору.

Кредитодавець забов?язався надати Позичальнику кредит в день підписання Договору. (п. 2.3. Договору). Позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 Договору (п.2.4 Договору). Згідно з п. 2.1 кредит надається строком на 24 місяці від дати отримання Позичальником кредиту. Згідно з п.2.7 Договору датою отримання кредиту вважається дата видачі Позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Пунктом 2.8 Договору передбачено, що датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця.

Згідно з п. 2.5 Договору Позичальник зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом з дотриманням Графіку розрахунків, що є невід?ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 38,8% річних від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом.

Сторони домовились про те, що у разі порушення графіку розрахунків та несвоєчасного надходження (прострочення) планового, згідно з графіком розрахунків, що є невід?ємною частиною Договору, платежу, повністю або частково, Кредитодавець своїм рішенням має право визнати цей кредит кредитом з підвищеним ризиком. В цьому випадку встановлюється та діє протягом усього строку користування цим кредитом фіксована відсоткова ставка за користування цим кредитом у розмірі 290,6 процентів річних, яка нараховується на початкову суму отриманого кредиту з першого дня несвоєчасного надходження (прострочення) планового, згідно графіку розрахунків. (п.п.3.8 та 3.9). За умовами п.3.10 Договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту так і після закінчення цього строку, протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами.

Для забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором позивач (Кредитодавець), відповідач-1 (Позичальник) та відповідач-2 (Поручитель) уклали Договір поруки № 11780/1-П від 07.06.2021 (далі - Договір поруки), згідно з п. 2. якого Поручитель зобов?язався перед Кредитоадвцем за виконання Позичалтником умов Кредитного договору № 11780 від 07.06.2021 року в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитними коштами, додаткові проценти та інші витрати, передбачені кредитним договором. Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. Згідно з п.7 Договору поруки він набирає силу з моменту підписання і припиняється після виконання умов Кредитного договору № 11780 від 07.06.2021 року.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу-1 кредит в сумі 7 000, 00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 392 від 07.06.2021 року.

Проте, відповідач-1 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 13 768 грн. 33 коп.: 5132,98 грн. - основна сума кредиту та заборгованість за процентами в сумі 8635,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу приписів ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, оскільки відповідачі належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконали, суд дійшов висновку про те, що відповідачами були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, відповідний борг в сумі 13 768, 33 грн., з яких 5132,98 грн. - основна сума кредиту та 8635,35 грн. - відсотки за користування кредитом, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий солідарно з відповідачів в судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Положеннями частин 1 та 3 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України).

Разом з цим відповідачі не скористались правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачі були позбавлені можливості у порядку частини 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідачі неналежним чином виконували взяті на себе обов`язки, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Кредитної спілки «Християнська Фортеця» задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Кредитної спілки «Християнська фортеця» (51917, Дніпропетровська область, м. Кам?янське, вул. Медична, буд. 26, ) заборгованість за кредитом в сумі 13 768 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 33 коп., який складається з основної суми боргу в розмірі 5132 (п?ять тисяч сто тридцять дві) грн. 98 коп., несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 8635 (вісім тисяч шістсот тридцять п?ять) грн. 35 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Християнська фортеця» (51917, Дніпропетровська область, м. Кам?янське, вул. Медична, буд. 26, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Кредитної спілки «Християнська фортеця» (51917, Дніпропетровська область, м. Кам?янське, вул. Медична, буд. 26, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

5. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.02.2023 року.

Суддя С.М. Бурхан