ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/3474/21 Номер провадження 22-ц/814/1219/23Головуючий у 1-й інстанції Теслікова І.І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року, постановлену суддею Тесліковою І.І., повний текст ухвали складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової Маргарити Євгеніївни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є., про скасування реєстрації права власності, у якому просив суд скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності №40502553 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 та скасувати відповідне рішення від 11.02.2021 року про державну реєстрацію прав та обтяжень, інд.номер 56564600, прийняте державним реєстратором Шеховцовою М.Є. Департаменту реєстрації Харківської міської ради (т.1 а.с. 2-7).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є., про скасування реєстрації права власності - залишено без руху.

Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме: визначитися з відповідачами у справі, вимогами до них та додати копію рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 року у справі 646/8509/17 та копію постанови Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі 646/8509/17 для підтвердження обставин, викладених у позовній заяві (а.с. 14-15).

На виконання вказаної ухвали суду позивачем 11.06.2021 року надано заяву (т.1 а.с. 17-34).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є., про скасування реєстрації права власності - залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, оскільки у порушення п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, тобто позивачу потрібно визначитися з відповідачами у справі та вимогами до них (т.1 а.с. 35-36).

30 червня 2021 року на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є., треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив суд скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності №40502553, №40503125 по 1/6 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; скасувати відповідне рішення від 11.02.2021 року про державну реєстрацію прав та обтяжень, інд.номер 56564600, прийняте державним реєстратором Шеховцовою М.Є. Департаменту реєстрації Харківської міської ради (т.1 а.с 40-46).

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить по частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі відповідних рішень про державну реєстрацію, які на даний час є чинними. 18 травня 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що державний реєстратор 11.02.2021 року ОСОБА_5 . Департаменту реєстрації Харківської міської ради прийняла рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень (інд.номер 56564600) про реєстрацію права приватної власності: по 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного відповідно. При цьому, частка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану квартиру згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно залишилася незмінною по у кожного. Вважає, що рішення від 11.02.2021 року про державну реєстрацію прав і їх обтяжень (інд.номер 56564600) про реєстрацію права приватної власності державним реєстратором ОСОБА_5 . Департаменту реєстрації Харківської міської ради є незаконним, протиправним, таким, що порушує права ОСОБА_1 , у зв`язку з цим підлягає скасуванню.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є, про скасування реєстрації права власності. Призначено підготовче засідання у справі на 21 липня 2021 року о 14 годині 30 хв. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлено сторонам у справі. Роз`яснено права та обов`язки сторін (т.1 а.с. 48-49).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року виправлено описку в ухвалі від 07 липня 20221 року про відкриття провадження у справі, вступну та резолютивну частину ухвали викладено у наступній редакції «у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової Маргарити Євгеніївни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування реєстрації права власності».

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової Маргарити Євгеніївни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування реєстрації права власності закрито (а.с. 160-163).

Повернуто ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. (номер документа квитанції 38 від 24.05.2021 року).

Роз`яснено позивачу, що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 оскаржує щодо нього запис про право власності, вчинений державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх, індексний номер 56564600, з тих підстав, що він особисто ні до державного реєстратора, ні до будь-якого іншого органу із заявою про реєстрацію права власності не звертався та нікого не уповноважував на вчинення таких дій від його імені. Отже, в даному випадку спірні правовідносини у сфері державної реєстрації прав виникли між двома суб`єктами - позивачем та державним реєстратором, а тому даний спір слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного права власності на нерухоме майно. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо у результаті прийняття рішення особа набуває речове право на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктивним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Полатай В.Ю. просить у її задоволенні відмовити, ухвалу суду першої інстанції змінити в частині розподілу судових витрат з підстав закриття провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 листопада 2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (т.1 а.с. 173).

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року, призначено справу до розгляду на 12.04.2022 року об 11-00 год., з повідомленням учасників справи (т.1 а.с. 185).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Дорош А.І, суддів Лобова О.А., Триголова В.М. (т.2 а.с. 6).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року справу призначено до розгляду на 10.40 год. 01 березня 2023 року, з повідомленням (викликом) учасників справи (т.2 а.с. 7).

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 16.02.2023 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на їх офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.2 а.с. 9-15). Заяв та клопотань від них про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що у позовній заяві заявлено вимогу про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про реєстрацію права власності.

Відповідно до ч.3ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відтак, суд першої інстанції визнав, що вимога про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису №40502553, №40503125 про реєстрацію права власності на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , є такою, що суперечить закону.

Крім того, щодо вимоги про скасування відповідного рішення від 11.02.2021 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:56564600, прийняте державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцовою М.Є., суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 оскаржує щодо нього запис про право власності, вчинений державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56564600, з тих підстав, що він особисто ні до державного реєстратора, ні до будь-якого іншого органу із заявою про реєстрацію права власності не звертався та нікого не уповноважував на вчинення таких дій від його імені.

Отже, у даному випадку спірні правовідносини у сфері державної реєстрації прав виникли між двома суб`єктами, позивачем та державним реєстратором, а тому даний спір слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, Червонозаводський районний суд м. Харкова не є належним судом для розгляду вказаної позовної заяви.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 5 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29.05.2019 року (справа №826/9341/17), від 19.06.2019 року (справа №802/385/18-а), від 06.11.2019 року (справа №826/3731/18) неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають у наступному.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Натомість, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №914/2006/17).

Крім того, у постанові від 05.12.2018 року (справа №757/1660/17-ц) Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок, відповідно до якого «… розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.».

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із запропонованим підходом.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що спір, який розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є., приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права приватної власності по 1/6 частині квартири за кожним за адресою: АДРЕСА_1 , не мав публічно-правових відносин саме з позивачем ОСОБА_1 . Прийняте державним виконавцем оскаржуване рішення ухвалене за заявою іншої особи, а не позивача.

Зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої доводи, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав позивача у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки подання позову спрямоване на поновлення порушених, на думку позивача, його майнових прав як власника об`єкту нерухомого майна, щодо якого державним реєстратором прийнято спірне рішення.

Такі фактичні обставини, доводи та заперечення учасників справи вказують на те, що у цій справі безпосередньо між позивачем та відповідачами правовідносини, які були б засновані на владно-управлінському підпорядкуванні, не виникли, а право звернення до суду та порушення своїх прав позивач ОСОБА_1 пов`язує з порушенням його саме майнових прав і не пов`язує із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Враховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини у даній справі не поширюється, тому спір у даній справі підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки, наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору з розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Згідно п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.3, 4 ч.1, ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року скасувати.

Справу №646/3474/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 березня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов