Справа № 505/2527/19
Провадження № 2/505/259/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання - Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільська міська рада Подільського району Одеської області, про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась до Котовського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Подільська міська рада Подільського району Одеської області та просила визнати дійсною угоду купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (після перейменування Подільськ) укладену між ОСОБА_3 , від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , від 07.12.2000 укладений на Одеській товарній біржі шляхом складання договору № 301-К, та визнати за нею право власності на вказаний будинок.

Свої вимоги мотивувала тим, що позивачка уклала з відповідачкою договір № 301-К купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого придбала будинок АДРЕСА_1 . Позивачка передала відповідачці обумовлену договором суму грошей, а та передала їй документи від будинку та ключі, передала сам будинок. Після чого ОСОБА_1 поселилася в ньому та мешкає з 2000 року до теперішнього часу. В 2019 році позивачка вирішила відчужити будинок та дізналась, що наявні в неї документи про право власності на будинок не визнаються чинними, внаслідок чого службовці реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради порадили їй звернутись до суду із позовною заявою.

Вважає, що передбачених законом підстав для не визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу спірного житлового будинку в судовому порядку немає.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, справу просила розглянути у її відсутність.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачки суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, виклик відповідачки було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, пояснень на позов та заяв про розгляд справи без участі представника не надавали.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 грудня 2000 року, між ОСОБА_3 , від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено на Українській товарній біржі договір № 301-К купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно п. 5 договору, будинок продано за 19000,00 грн., які отримані продавцем до підписання цього договору та новим власником нерухомого майна є ОСОБА_1 .

Угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала стаття 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно висновку оцінювача СОД ОСОБА_5 від 18.07.2019, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 31,4 кв.м., станом на 18.07.2019 ринкова вартість становить 90300,00 грн.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років померла у місті Южноукраїнськ Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.01.2018, актовий запис № 28.

Правонаступником ОСОБА_3 після її смерті є її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 56 років помер у місті Южноукраїнськ Миколаївської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 158 від 06.05.2020. Останнє місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до відповіді Центру надання адміністративних послуг Миколаївської області Южноукраїнської міської ради за № 668 від 20.07.2022, за адресою останнього місця проживання померлого: АДРЕСА_3 , зареєстрована ОСОБА_2 , 1990 року народження, яка була залучена правонаступником відповідача ОСОБА_6 .

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Спірні правовідносини між сторонами виникли 07 грудня 2000 року, а тому при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Відповідно до статті 4 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

За загальним правилом, визначеним у статтях 47, 227 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу жилого будинку (його частини) підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно із частиною першою статті 128 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

Згідно із статтею 47 ЦК УРСР (який був чинним на момент укладення біржової угоди щодо спірної квартири) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно встановлених фактичних обставин ОСОБА_3 , передала позивачці нерухоме майно, а саме будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , сплатила гроші за придбане домоволодіння. Даний договір зареєстровано в Котовському міжміському бюро технічної інвентаризації 07 грудня 2000 року.

За договором сторони виконали свої зобов`язання в повному обсязі, угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала стаття 227 ЦК УРСР.

Законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу домоволодіння дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу домоволодіння. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок під час розгляду подібного спору Верховний Суд зробив у постанові від 12 вересня 2018 року в справі № 522/50/16-ц.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 07 грудня 2000 року, оформленого на Українській товарній біржі, дійсним.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 07 грудня 2000 року, що укладений між між ОСОБА_3 , від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у Котовському представництві Одеської товарної біржі 07.12.2000, реєстраційний номер 301-К.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О.Івінський

Повне судове рішення складено 23 лютого 2023 року.