Справа № 523/4553/23
Провадження №2/523/2783/23
У Х В А Л А

20.03.2023 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Лозіної Ольги Юріївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/0075/74/67977 від 08.12.2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/0075/74/67977 від 08.12.2006 року.

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про забезпечення позову. Обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви представник позивача вказує на те, що 08.12.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк», та гр. ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/0075/74/67977, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 62700,00 дол. США строком на 240 місяців, а ОСОБА_1 зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту із сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 16 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі та на умовах, обумовлених умовами кредитного договору. В якості виконання зобов`язань за вказаним вище Кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк», та гр. ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 014/0075/74/67977. Проте, в супереч вимогам Кредитного договору, Додаткових угод, Договору поруки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконують взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим, станом на 14.10.2022 року заборгованість за Кредитним договором № 014/0075/74/67977 від 08.12.2006 року становить 41048,69 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1501096,13 грн.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що станом на 26.01.2023 року ОСОБА_2 є власником садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5727550.

Заявник вказує на те, що накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно стимулюватиме щодо виконання боргових зобов`язань перед Банком та є гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. У зв`язку з чим, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5727550.

Суддя розглядає дану заяву без повідомлення учасників справи, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суддя доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З урахуванням викладених представником позивача обставин та вищезазначених доказів, які надані на підтвердження його вимог, суддя приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір щодо виконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору № 014/0075/74/67977 від 08.12.2006 року та ОСОБА_2 умов Договору поруки № 014/0075/74/67977/1 від 08.12.2006 року.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, представник позивача вказує на те, що необхідно вжити вказані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5727550, оскільки вжиття даного заходу забезпечення позову стимулюватиме щодо виконання боргових зобов`язань перед Банком та є гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Так, представником позивача до матеріалів заяви було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329057842 від 26.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5727550.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Суддя констатує, що згідно п.п. 2.1 Кредитного договору № 014/0075/74/67977 від 08.12.2006 року кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі у заставу передається двокімнатна квартира, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м. у АДРЕСА_2 .

Згідно приписів ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Таким чином, суддя вважає, що представник позивача в заяві про забезпечення позову не навів достатнє обґрунтування необхідності накладення арешту на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 5727550, тоді як з умов кредитного договору вбачається, що у заставу банку передана двокімнатна квартира, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м. у АДРЕСА_2 , що позбавляє суддю можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову із підтвердженням належних доказів, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження об`єкту нерухомості, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суддя доходить висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Лозіної Ольги Юріївни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер