Справа № 344/7555/18
Провадження № 22-з/4808/29/23
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
09 березня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Василишин Л.В.
суддів: Пнівчук О.В., Максюти І.О.
секретаря Мельник О.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради та Муніципальна інспекція з благоустрою про зобов`язання демонтувати суміжну огорожу та привести у відповідність вимогам до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2022 року та представника ОСОБА_1 - Сікомаса Святослава Володимировича на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 12 січня 2023 року,
У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання демонтувати суміжну огорожу та привести у відповідність вимогам до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84, в якому з урахуванням уточнень від 21 травня 2019 року просила зобов`язати ОСОБА_1 самостійно за власний рахунок демонтувати самовільно встановлену суміжну огорожу та привести у відповідність вимогам до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2019 року до участі у справі залучено як третіх осіб на стороні позивача: Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради та Муніципальну інспекцію з благоустрою.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 червня 2019 року до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_3 .
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати самовільно встановлену суміжну огорожу та привести у відповідність вимогам до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в дохід держави витрати по оплаті судового збору в розмірі по 352,40 грн з кожного.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 січня 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сікомаса Святослава Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради та Муніципальна інспекція з благоустрою про зобов`язання демонтувати суміжну огорожу та привести у відповідність вимогам до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84 відмовлено.

Не погодившись з такими рішеннями суду, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2022 року, представник ОСОБА_1 - Сікомас С.В. подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 12 січня 2023 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 встановлену нею огорожу, суміжну із землеволодінням ОСОБА_2 , привести у відповідність до вимог рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84 в частині забезпечення прозорості огорожі 50% за власний рахунок. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Сікомаса Святослава Володимировича на додаткове рішення залишено без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 12 січня 2023 року - без змін.

21 лютого 2023 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку направила на адресу апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи, в розмірі 7 000 грн.

У засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя стаття 133 ЦПК України).

Частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Так, згідно з частиною другою вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані:

- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така ж позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18) та постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Встановлено, що представником ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції був адвокат Сікомас С.В., про що свідчить ордер серії АТ № 1031127 від 01 листопада 2022 року та договір № 6-10/22 про надання правової допомоги від 31 жовтня 2022 року, укладений між адвокатом Сікомасом С.В. та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 243, т. 2 а.с. 133).

Відповідно до пунктів 2.1.1, 3.1.4 зазначеного договору про надання правової допомоги адвокат зобов`язався представляти у встановленому порядку інтереси клієнта в судах, судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, а також в інших органах під час розгляду справи та виконання рішення, а клієнт зобов`язався оплачувати правову допомогу, виходячи з розрахунку 2 000,00 грн за участь адвоката в судовому засіданні, 1 000,00 грн за складання процесуального документу (заяви по суті справи, апеляційної, касаційної скарги).

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях на підставі рахунку на оплату. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

Як вбачається з копії рахунку № 1/02/23 від 21 лютого 2023 року адвокат Сікомас С.В. надав клієнту ОСОБА_1 наступні послуги: 1) участь в судових засіданнях - кількість 3 - вартість 6 000,00 грн; 2) заява про додаткове рішення - кількість 1 - вартість 1 000,00 грн. Вказані суми оплачені (отримані адвокатом від ОСОБА_1 ), що підтверджується особистим підписом адвоката (т. 2 а.с. 134).

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з доведеністю надання адвокатом такої послуги, як заява про додаткове рішення, та обґрунтованістю вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в цій частині.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат ОСОБА_1 посилається на подання адвокатом заяви про постановлення додаткового рішення, оформлення якої вартує 1 000 грн.

Однак, за змістом заяви, остання просить долучити до справи докази сплати послуг адвоката за участь в справі за позовом ОСОБА_2 до неї та просить постановити додаткове рішення суду по судових витратах.

Дана заява подана від імені апелянта ОСОБА_1 , підписана нею ж та особисто направлена на адресу апеляційного суду, а тому відсутні підстави для висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підготовлена саме адвокатом, відповідно, витрати сторони на 1 000 грн не доведено заявником.

З урахуванням викладеного та положень частини другої статті 141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 381, 382, 383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради та Муніципальна інспекція з благоустрою про зобов`язання демонтувати суміжну огорожу та привести у відповідність вимогам до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 року № 84, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2022 року та представника ОСОБА_1 - Сікомаса Святослава Володимировича на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 12 січня 2023 року, додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: О.В. Пнівчук

І.О. Максюта