14.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/634/22
Єдиний унікальний номер 205/634/22
Провадження № 2/205/680/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року було витребувано докази.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року по справі було призначено судову економічну експертизу, а провадження по справі зупинено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року провадження по справі було поновлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у своєму позові, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, посилався на те, що 22 червня 2005 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав йому кредит у розмірі 267 461 долар США зі строком повернення 22 червня 2020 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Тривалий час умови договору він виконував належним чином, після зростання курсу національної валюти порівняно до долару США станом на 17 березня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 27 655,78 доларів США. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість у розмірі 27 059,84 доларів США та судовий збір у розмірі 10 947 грн. 06 коп., яке відповідачем було звернуто до виконання. В провадженні Другого правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 58391883 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, сума боргу розрахована у розмірі 746 039 грн. 79 коп. В процесі виконання заочного рішення від 28 серпня 2017 року державним виконавцем було описано і арештовано належне ОСОБА_1 нерухоме майно паркувальне місце, загальною площею 18,5 кв.м., поз. 10 у прим. 106 підвалу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна була встановлена у розмірі 318 100 грн. Паркувальне місце було реалізовано на користь ОСОБА_2 , кошти у розмірі 318 100 грн., сплачені покупцем, спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором. З виписок по рахункам, у період з липня 2005 року по квітень 2020 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, ним було сплачено банку грошові кошти у розмір 412 846,58 доларів США, що більш, ніж півтора рази перевищує суму отриманого кредиту. При цьому, грошові кошти у розмірі 38 020,27 доларів США були зараховані банком в якості власної винагороди (комісійної винагороди). Ці обставини встановлені судовим рішенням та підтверджуються банківськими виписками. Також, вказані обставини підтверджуються висновком експертизи. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року № 205/9749/20 умови кредитного договору, якими передбачено обов`язок позичальника сплачувати комісійні винагороди банку, було визнано недійсними, що залишено без змін у цій частині постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року. 23 грудня 2021 року він звернувся до відповідача з досудовою вимогою про повернення йому сплачених грошових коштів в рахунок комісійних винагород банку та з пропозицією зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, в тому числі і за виконавчим провадженням № 58391883, після чого повернуто йому різницю після таких зарахувань. Станом на 23 січня 2022 року відповідач жодної відповіді не надав. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», будучи зобов`язаним повернути грошові кошти у розмірі 38 020,27 доларів США, які були утримані в рахунок комісійних винагород з коштів, які були сплачені ним в рахунок погашення кредиту, порушені його права. Просив суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь грошові кошти у розмірі 38 020,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 січня 2023 року становить 1 390 348 грн. 05 коп.

Представник відповідача АТ «ПриватБанк» у ході судового засідання проти задоволення позовних вимог заперечував, обставини, викладені у відзиві на позов, підтримав, зазначивши, що 22 червня 2005 року між позивачем і АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позивачеві кредитні кошти у розмірі 267 461 долар США для придбання житлової нерухомості на строк до 22 червня 2020 року і сплатою відсотків за користування кредитом, а також комісійної винагороди у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту. 18 лютого 2011 року між банком і позивачем було укладено додатковий договір № 3 до кредиту договору, умовами якого сторони узгодили зміни щодо процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,08 % на місяць на суму залишку заборгованості. У подальшому через неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, розмір якої станом на 17 березня 2017 року становив 27 655,68 доларів США. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року з позивача на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 22 червня 2005 року у розмірі 27 059,84 доларів США. Підстави позову ґрунтуються на рішенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року, залишеному без змін в частині визнання недійсним пункту обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду банку постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року. Разом з тим, постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в частині визнання недійсним пункту про зобов`язання сплати комісійних винагород банку скасовано та відмовлено у задоволенні позову в цій частині. Таким чином, кредитний договір від 22 червня 2005 року, а також додаткова угода № 3 від 18 лютого 2011 року до кредитного договору, є дійсними, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 червня 2005 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 090501-16/23, відповідно до умов якого банк надав позивачеві грошові кошти у розмірі 267 461 долар США строком до 22 червня 2020 року, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11 % річних та сплатити комісійну винагороду у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту (т. 1 а.с. 6-11).

18 лютого 2011 року між ОСОБА_1 і банком було укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 090501-16/23 від 22 червня 2005 року, за умовами якого сторони погодили, що позичальник зобов`язаний сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,08 % на місяць від суми залишку заборгованості та сплатити щомісячну винагороду за користування кредитом у розмірі 0,18 % від суми наданого кредиту (т. 1 а.с. 12).

В провадженні Другого правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 58391883 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 746 039,79 грн. (т. 1 а.с. 89-250, т. 2 а.с. 1-55), в межах якого було реалізовано арештоване майно боржника, ОСОБА_1 , паркувальне місце поз. 10 у прим. 106, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 13-20), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду (т. 1 а.с. 23-29) в частині визнання недійсним п. 1.1 (п. 7.1 після внесення змін), п. 3.11 (із змінами і доповненнями) кредитного договору № 090501-16/23 від 22 червня 2005 року, а також п. 1 додаткового договору № 3 від 18 лютого 2011 року до кредитного договору в частині передбаченого цими договорами обов`язку ОСОБА_1 сплачувати комісійну винагороду на користь банку за користування кредитними коштами та за дострокове повернення кредиту.

23 грудня 2021 року ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку вимогу про повернення грошових коштів, сплачених ним як комісійну винагороду банку у загальному розмірі 26 059,46 доларів США та пропозицію про зарахування зустрічних позовних вимог в межах виконавчого провадження № 58391883 з поверненням йому різниці (т. 1 а.с. 30, 31).

Постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в частині визнання недійсним п. 1.1 (п. 7.1 після внесення змін), п. 3.11 (із змінами і доповненнями) кредитного договору № 090501-16/23 від 22 червня 2005 року, а також п. 1 додаткового договору № 3 від 18 лютого 2011 року до цього кредитного договору, скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в цій частині (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107532744).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 2163/2164-22 від 02 січня 2023 року, ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено погашення боргу в рахунок сплати доходів за іпотечним договором (проценти) у розмірі 120 689,80 доларів США, в рахунок сплати інших нарахованих доходів (комісія по кредитному договору) у розмірі 38 020,27 доларів США; в рахунок сплати пені по кредитному договору 2 292,84 долари США (т. 2 а.с. 72-87).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що положення кредитного договору № 090501-16/23 від 22 червня 2005 року та додаткової угоди договору № 3 від 18 лютого 2011 року до цього кредитного договору в частині п. 1.1 (п. 7.1 після внесення змін), п. 3.11 (із змінами і доповненнями) в частині передбаченого цими договорами обов`язку ОСОБА_1 сплатити комісійну винагороду на користь банку за користування кредитними коштами та за дострокове повернення кредиту на теперішній час чинні, а договірне зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання договору не допускається, постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року позивачеві було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання зазначених умов договору недійсними, тобто, підстави заявлених позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані матеріалами цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 525, 526, 610, ч. 1 ст. 627 ЦК України, ч. 6 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001; м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: