ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Одеса

Справа: 499/473/22

Провадження: 22-ц/813/3853/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Приходько Л.А., Семиженко Г.В.,

секретар судового засідання: Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович на рішення Іванівського районного суду Одеського області від 05 жовтня 2022 року, під головуванням судді Тимчука Р.М., у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив :

14 липня 2022 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Золотий ключик» Іванівської селищної ради Одеської області про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивувала тим, що з 01 серпня 1979 року працювала в Іванівському дитячому садку Іванівської селищної ради Одеської області, обіймаючи посаду вихователя, а з 18 жовтня 2018 року була призначена на посаду директора Іванівського дошкільного навчального закладу «Золотий ключик», при цьому посадові обов`язки вихователя продовжувала виконувати. З 29 листопада 2021 року звільнена з посади директора за власним бажанням.

З 30 листопада 2021 року продовжила працювати на посаді вихователя Іванівського закладу дошкільної освіти «Золотий ключик». В цілому має безперервний трудовий стаж в закладі дошкільної освіти 43 роки.

Наказом Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Золотий ключик» Іванівської селищної ради від 17 червня 2022 року №94, ОСОБА_1 21 червня 2022 року звільнена з посади вихователя, у зв`язку із скороченням чисельності працівників на підставі ст.40 ч.1 п.1 КЗпП України.

Вказала, що звільнення відбулося на виконання рішення виконавчого комітету Іванівської селищної ради від 15 червня 2022року №119-ВК «Про скорочення вихователем Іванівського закладу дошкільної освіти «Золотий ключик», у відповідності до ст.9 ч.2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», з метою економії бюджетних коштів та упорядкування типових штатних нормативів закладів освіти громади на виконання постанови КМУ від 01 квітня 2022року №401 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету».

Вважає, що її звільнення з посади відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, зокрема роботодавцем не дотримано вимог ст.49-2 ч.1-3 КЗпП України, які передбачають попередження працівника про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, урахування переважного права залишення на роботі та надання пропозицій щодо зайняття інших вакантних посад.

Позивач стверджує про відсутність виключних обставин в умовах воєнного стану, передбачених ст.49 ч.4 КЗпП України, з якими закон пов`язує можливість для роботодавця провести звільнення працівника без застосування вимог частин першої - третьої цієї статті.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила скасувати наказ Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Золотий ключик» Іванівської селищної ради від 17 червня 2022 року №94 про її звільнення з посади; поновити позивача на посаді вихователя та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 червня 2022 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що звільнення позивача з посади відбулося на виконання наказу відділу освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради Одеської області від 28 лютого 2022року №15-ОД «Про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані з виконанням заходів під час мобілізації» та рішення виконавчого комітету Іванівської селищної ради №119-ВК від 15 червня 2022року щодо скорочення 1,5 ставки штатних одиниць вихователів, до посадових обов`язків яких входить заміна тимчасово відсутнього вихователя, та оплата праці яких проводиться згідно відпрацьованих годин за визначеною тарифікацією. При цьому суд визнав, що позивач обіймала посаду вихователя, проте за посадовими обов`язками виконувала функції «підмінного» вихователя, який підпадав під скорочення штату, оскільки за ОСОБА_1 не було закріплено жодної групи дітей та відсутній наказ про комплектування конкретної групи.

Звільнення ОСОБА_1 відбулося в період проведення відповідачем заходів з мобілізації у відповідності до вимог ст.1 ч.1 п.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до змін в організації виробництва і праці, які пов`язані з виконанням заходів під час мобілізації, а саме використанням приміщення закладу для забезпечення потреб Збройних Сил України, в тому числі приготування їжі, розміщення особистого складу ЗСУ та ТРО та інших осіб, створенням матеріального запасу продуктів.

Встановивши наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку дотримання вимог ст.49-2 ч.1-3 КЗпП України з огляду на частину четверту наведеної норми права та положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування рішення суду від 05 жовтня 2022року та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила про помилковість висновків суду першої інстанції про зайняття нею посади вихователя, який виконує функції підмінного вихователя, оскільки таке твердження суперечить штатному розпису, визначеному графіку роботи працівника та посадовому окладу, який нараховується згідно тарифікаційного списку та класифікатору професій.

Вказала про недоведеність причинного зв`язку між проведенням відповідачем заходів з мобілізації на підставі наказу відділу освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради Одеської області від 28 лютого 2022року №15-ОД , який стосувався залучення працівників закладів освіти до суспільно корисних робіт та прийняттям рішення про скорочення штату працівників ясла-садка «Золотий ключик» задля приведення у відповідність кількість вихователів до кількості функціонуючих груп у садочку, економії бюджетних коштів, тощо.

Послалася на відсутність правових підстав для проведення відповідачем звільнення працівників у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників згідно з приписами ч.4 ст. 49-2 КЗпП України, без попередження працівника про наступне вивільнення за 2 місяці; без врахування переважного права залишення на роботі та запропонування іншої роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу Іванівський заклад дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судове рішення від 05 жовтня 2022року залишити без змін.

Відповідач зазначив, що звільнення позивача з посади відбулося з дотриманням вимог частини 4 ст.49-2 КЗпП України, в редакції станом на 21 червня 2022року, на виконання заходів під час мобілізації в особливий період, до яких, серед іншого, віднесено економію бюджетних коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Врони А.В., пояснення представника відповідача адвоката Племениченка Г.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_1 з 01 серпня 1979 року перебувала у трудових відносинах з Іванівським дитячим садком Іванівської селищної ради Одеської області та обіймала посаду вихователя, а з 18 жовтня 2018 року була призначена на посаду директора Іванівського дошкільного навчального закладу «Золотий ключик», з якої 29 листопада 2021 року була звільнена за власним бажанням.

Згідно наказу №63 від 01 грудня 2021року ОСОБА_1 була призначена на посаду вихователя Іванівського закладу дошкільної освіти «Золотий ключик», із встановленням їй повної ставки вихователя (а.с.7-9, 66).

15 червня 2022року виконавчий комітет Іванівської селищної ради Одеської області, діючи від імені та в інтересах територіальної громади, якій на праві комунальної власності належать заклади освіти, у відповідності до ст.32 п.«б» пп.2, ст.60 ч.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняв рішення № 119-ВК «Про скорочення вихователів, що виконують функції підмінних вихователів Іванівського закладу дошкільної освіти «Золотий ключик» Іванівської селищної ради».

Метою прийняття цього рішення було приведення у відповідності кількості працюючих вихователів до кількості функціонуючих груп, економії бюджетних коштів та упорядкування типових штатних нормативів закладів освіти. Директору закладу дошкільної освіти «Золотий ключик» Іванівської селищної ради була надана згода на скорочення 1,5 ставки штатних одиниць вихователів, в посадових обов`язках яких вказано, що вони замінюють тимчасово відсутнього вихователя на основі годинної оплати та по тарифікації (залежно від терміну заміни, за погодженням з адміністрацією за додаткову оплату згідно із чинним законодавством) а.с.33.

17 червня 2022року відповідач в особі в.о. директора закладу дошкільної освіти Галкіної Д. видав наказ №94 про звільнення ОСОБА_1 з посади вихователя, який виконує функції підмінного вихователя, з 21 червня 2022року у зв`язку зі скороченням вихователів, що виконують функції підмінних вихователів Іванівського ЗДО (а.с.14).

Зі змісту цього наказу встановлено його видання на виконання вищезазначеного рішення виконавчого комітету Іванівської селищної ради від 15 червня 2022року №119-ВК; частини 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»; постанови КМУ від 01 квітня 2022року №401 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету», з метою економії бюджетних коштів та упорядкування типових штатних нормативів закладів освіти громади.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частини перша, третя статті 49-2 КЗпП України).

Отже, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Разом з цим, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до ч.3 ст.49-2 КЗпП України, в редакції станом на 21 червня 2022року, вимоги частин першої-третьої цієї статті не застосовуються до працівників, які вивільняються у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, пов`язаними з виконанням заходів під час мобілізації, на особливий період.

Згідно ст.5 ч.2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану норми ст.43 КЗпП України (розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника)) не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Фінансування мобілізаційної підготовки здійснюється відповідно за рахунок коштів державного бюджету, місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ і організацій. З місцевих бюджетів фінансуються заходи та роботи з мобілізаційної підготовки місцевого значення (ст.7 ч.1, 3 Закону).

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено та визнається сторонами, що 28 лютого 2022року відділом освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради був виданий наказ № 15-ОД «Про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані з виконанням заходів під час мобілізації», за змістом якого на директорів закладів загальної середньої освіти, закладів дошкільної освіти покладався обов`язок щодо сприяння у використанні потужностей та трудових ресурсів комунальних установ для потреб оборони (а.с.34,35).

Встановлені у справі обставини підтверджують проведення органом місцевого самоврядування в особі Іванівської селищної ради Одеської області мобілізаційних заходів у відповідності до вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом із цим, аналіз змісту рішення виконавчого комітету Іванівської селищної ради Одеської області від 15 червня 2022року № 119-ВК «Про скорочення вихователів, що виконують функції підмінних вихователів Іванівського закладу дошкільної освіти «Золотий ключик» Іванівської селищної ради» дає підстави вважати, що скорочення штату відбулося у зв`язку із потребою приведення кількості працюючих вихователів до фактичної кількості функціонуючих груп ясла-садка станом на час прийняття цього рішення, наслідком якого, серед іншого є економія бюджетних коштів.

Зібрані у справі належні та допустимі докази дають підстави колегії суддів суду апеляційної інстанції дійти висновків про те, що відповідач не довів, а суд першої інстанції не встановив наявність беззаперечних правових підстав, які б свідчили про необхідність вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 за ст.40 ч.1 п.1 КЗпП України в порядку визначеному ст.49-2 ч.3 КЗпП України, без дотримання роботодавцем вимог частин першої, другої цієї норми права та встановленого законодавством порядку вивільнення, який є гарантією охорони та захисту трудових прав працівника. Проведення відповідачем мобілізаційних заходів не спростовує для нього обов`язку щодо дотримання прав працівника та здійснення звільнення у відповідності до вимог трудового законодавства. А застосування передбачених законом обмежень трудових прав можливо лише у виключних випадках, обумовлених конкретними обставинами, пов`язаними із умовами особливого періоду.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про незаконність наказу Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області №94 від 17 червня 2022 року Про звільнення ОСОБА_1 та вважає, що оспорюваний позивачем наказ підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді вихователя.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції від 05 жовтня 2022року в порядку ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ст.235 ч.2 КЗпП Українипри винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті на користь працівника, розраховується у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995року №100, за яким середня заробітна плата обчислюється з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

З довідки про доходи від 12 липня 2022року №27 (а.с.15) встановлено, що заробітна плата позивача за квітень, травень 2022року становила 27631,55грн., нарахованих за 43 робочі дні. Отже, середньоденний заробіток склав 642,59грн. Ураховуючи викладене, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 21 червня 2022року по 21 лютого 2021року (день розгляду справи) становить 113 095,84грн. (176 робочих днів х 642,59грн.), без урахування податків та обов`язковіх платежів, які підлягають сплаті

З урахуванням положень ст.430 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді вихователя Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області та стягнення на її користь заробітної плати за один місяць у розмірі 13494,39 грн.

Згідно ст.141 ч.13 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою цієї статті визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у заявленому обсязі, то стягненню з Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області підлягають судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в судах першої та апеляційної інстанціях у загальному розмірі 7972,81грн., який обрахований згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із заявлених двох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, який становить 3115,75грн. та 4857,06грн. відповідно.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 383-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович, задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Одеського області від 05 жовтня 2022 року скасувати, прийняти у справі нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області №94 від 17 червня 2022 року Про звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді вихователя Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області з 21 червня 2022 року.

Стягнути з Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 червня 2022 року до 21 лютого 2023 року у загальному розмірі 113095,84 грн., без урахування податків та обов`язкових платежів, які підлягають обов`язковій сплаті.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 13494,39 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути з Іванівського закладу дошкільної освіти ясла-садок Золотий ключик Іванівської селищної ради Одеської області на користь держави судові витрати у загальному розмірі 7972,81 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 24 лютого 2023 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Г.В. Семиженко

Л.А. Приходько