10.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/7350/22
Провадження номер 2/205/287/23
10 березня 2023 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Ільїчової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування вимог позову, сторона позивача зазначає на те, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 28.02.2007 року. Відповідач, при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Крім того вважає, що при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Також, 19.12.2007 року відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій відповідач власним підписом підтвердив, що «з фінансовими умовами надання «Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитними коштами ознайомлений».
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких, Відповідач, при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.
Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежам у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.
В процесі користування кредитним рахунком, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором та підтверджується випискою по рахунку.
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, при цьому, виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за порушення зобов`язань за кредитним договором.
Зазначаючи, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, просить суд возові вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 26.12.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанку» не з`явився, до позовної заяви представником було надано клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зазначивши і на те, що необхідні докази наявні в матеріалах справи, клопотання відсутні. Крім того, в разі виникнення обставин визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 37).
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився повторно, про розгляд справи судом повідомлявся в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання згідно відомостей з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 45) та згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим про розгляд справи, що підтверджується підписом на поштовому повідомленні «Укрпошта» про отримання рекомендованої поштової кореспонденції із суду (а.с. 53). Крім того відповідач викликався до суду в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 52) та згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України також вважається повідомленим про розгляд даної справи судом.
Будь-яких заяв або клопотань, у тому числі про поважні причини неявки до суду, відповідачем надано не було, як і не надано відзову на позов чи заперечень проти позову, або пояснень чи зустрічного позову.
Враховуючи зазначене, наявність підстав визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, позицію позивача який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 19.12.2007 року ОСОБА_1 підписав Заяву про тримання банківських послуг з ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 18-18зворот), правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», в свою чергу, його правонаступником є АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 33зворот) (далі Банк).
Згідно заяви ОСОБА_1 (далі відповідач), погодженої представником Банку, останньому було видано кредитну карту номер: НОМЕР_1 , дата відкриття рахунку 28.02.2007 р. про що зазначено в розділі «Відмітки банку» (а.с. 18зворот).
У розділі Заяви «Банківські послуги», підписаної відповідачем, зазначено, що особа погоджується з тим, що дана заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Також, вказано, що особа ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банка, які були наданні для ознайомлення у письмовому вигляді (а.с. 18зворот).
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, також посилається на «Умови та правила надання банківських послу» та «Тарифи», які додає до матеріалів справи (а.с. 20-25зворот), вважаючи їх формулярами та стандартними формами, за якими обслуговується відповідач та які відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України складають між Банком та відповідачем Договір про надання банківських послуг та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими, зокрема є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, в редакції від 14.06.2007 р. (чинній на дату підписання Заяви відповідачем) було передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України, як в редакції від 14.06.2007 р. (чинній на дату підписання Заяви відповідачем) так і в чинній редакції встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) зроблено висновок, зокрема, що згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Оскільки умови договору приєднання розроблені Банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Однак, сама Заява не містить відомостей, з яких можливо було встановити які саме «Умови та Правила надання банківських послуг», «Правила надання послуг (виконання робіт)», «Тарифи банка», «Тарифи» мав на увазі позивач (їх дата, тощо) та того, що відомості в них зазначені відповідають тим «Умовам та Правилам надання банківських послуг», які позивач надає до позову (а.с. 20-25зворот) та тим «Умовам та Правилам надання банківських послуг» і «Тарифам», про які зазначає у самому позові.
При цьому, які саме умови мались на увазі у зазначених в Заяві документах: «Пам`ятка клієнта», «Тарифи», «Правилами надання послуг (виконання робіт)», «Тарифи банку» та які як зазначає позивач були отримані відповідачем у письмовому вигляді, встановити не можливо, оскільки сама Заява не містять їх змісту.
З доданих до позову «Умов та Правил надання банківських послуг», вбачається, що вони не підписані відповідачем і не мають його погодження з ними. Крім того, надання, як вказано у Заяві «… для ознайомлення у письмовому вигляді», а також як вказано у позові «ознайомлення в письмовій формі» не означає, що вони були підписані і відповідачем, а отже погоджені ним. Як і не міститься доказів щодо підписання, а отже і погодження відповідача з «Тарифами» та/або «Тарифами банку» про які зазначено у Заяві та позові. А отже, їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору укладеного між Банком та відповідачем як на момент підписання Заяви відповідачем - 19.12.2007 р. так і на 28.02.2007 р. дати відкриття рахунку, про що зазначено у Заяві та вказувалось судом вище.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та Правила надання банківських послуг», які позивач надав до позову, розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Заяву, а також того, що «Умови та Правила надання банківських послуг», на момент підписання Заяви, відкриття карткового рахунку та отримання відповідачем кредитних коштів на картковий рахунок, взагалі містили умови, які зазначені в доданих позивачем до справи «Умовах та Правилах надання банківських послуг».
Також, стороною позивача надано до позову відомості «Про внесення змін у договірну базу з платіжних карт, договірну базу зі споживчого кредитування і у депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів) щодо внесення змін до документів Банку за 2005, 2006 роки, у тому числі, у зв`язку зі зміною законодавства (далі Зміни), проте вони не містять будь-яких умов кредитного договору, як і не містять відомостей, що ці Зміни мають відношення до правовідносин у даній справі, у тому числі, стосуються «Умов та правила надання банківських послуг» про які зазначено у Заяві відповідача до Банку (а.с. 18-18зворот).
Крім того, позивачем не додано до матеріалів позову таких документів, про які зазначено у Заяві відповідача датою її підписання від 19.12.2007 р., як: «Пам`ятка клієнта», «Тарифи», «Правилами надання послуг (виконання робіт)», «Тарифи банку» до матеріалів справи позивачем надано не було, як і не надано «Тарифи», про які зазначено в позові, як і відсутні докази того, що це за тарифи, у тому числі, щодо обслуговування кредитних карт «Універсальна», про яку зазначено у Заяві відповідача до Банку. Не міститься в матеріалах справи і доказів, що вказані позивачем «Тарифи» були підписані відповідачем, а отже і погоджені з ним.
За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів, відсутність у Заяві домовленості сторін які містяться у вказаних позивачем «Тарифах», «Тарифах банк», «Умовах та Правилах надання банківських послуг», вони не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.
Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Отже, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг» неодноразово змінювалися самим банком у період - з дати підписання заяви (19.12.2007 р.) до моменту звернення до суду із даним позовом (03.11.2022 р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Разом з тим, згідно розділу «Банківські послуги» вказаної Заяви відповідача, останньому було надано Банком кредитну картку «Універсальна», кредитний ліміт 1000 грн., базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% на місяць із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може відбуватися як шляхом внесення засобів на карту клієнтом так і списанням банком засобів з платіжної карти: НОМЕР_2 .
Також встановлено, що 19.12.2007 р. була підписана Довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, з якої вбачається, що відповідач погодився на наступні умови обслуговування Банком карти, типом: кредитна лінія, а саме: пільговий період (нарахування процентів відбувається за ставкою 0,01%) до 55 днів; базова % ставка, на місяць (нараховується на залишок виходячи із розрахунку 360 днів на рік) UAH - 1,9% USD - 1,0%; комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) 1% на залишок заборгованості, не погашеної протягом пільгового періоду; розмір щомісячних платежів (які включають плату за використання кредитних засобів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./10$ і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідкує за звітним; комісія за зняття готівки: в банкоматах і пунктах видачі готівкових ПрватБанка 3% від суми операції, в банкоматах інших банків України 3% + 5 грн./1$, закордонних банкоматах 3% + 15 грн./3$; комісія за моніторинг неактивних карт (в разі, якщо на рахунку наявні засоби Клієнта у вигляді позитивного залишку і у плині 3-х місяців підряд операції за картою не здійснюються) у розмірі залишку засобів на картрахунку, але не більше 10 гривень (чи еквівалент по курсу НБУ) на місяць; Процентна ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - UAH 2,85%, USD - 1,5%; комісія за отримання балансу на чек у банкоматах ПриватБанка (крім чека операції зняття готівки) 0,10 грн.; комісія за безготівковий платіж в системі internet-banking (Приват24) 2% від суми операції (а.с. 19).
Вказана Довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, містить і приклади використання кредитних засобів на кредитці «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» з розрахунком загальної суми витрат клієнта (а.с. 19зворот).
Отже, з урахуванням вказаного вище, саме умови обслуговування наданої позивачу кредитної картки номером: НОМЕР_1 , датою відкриття рахунку: 28.02.2007 р. вказані у Заяві та у Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, оскільки вони погоджені (підписані) і відповідачем, слід вважати умовами кредитування між сторонами Кредитного договору б/н від 28.02.2007 р., про який зазначено у позові та саме вони підлягають застосуванню при встановленні заборгованості та її складових.
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
На доведення сум заборгованості, представником позивача надано Розрахунок заборгованості за договором б/н від 28.02.2007 (а.с. 4-10зворот).
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості та періоду за який вона підлягає стягненню, суд дійшов наступного.
Заява відповідача до Банку від 19.12.2007 р., як і Довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду не містять строку на який відповідачу було надано кредитні кошти у користування.
Разом з тим, відповідачу було відкрито картковий рахунок зі встановленням кредитного ліміту та видано кредитну картку номером: НОМЕР_1 , про що зазначено у Довідці про надання кредитних карток (а.с. 17), про яку зазначено і у Заяві (а.с. 18зворот) та рух коштів по якій вказано у наданій Виписці за договором № б/н за період з 28.02.2007-26.10.2022 (а.с. 11-15).
При цьому, в розділі «Банківські послуги» Заяви відповідача до Банку, зазначено: строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти, тип картки «універсальна» (а.с. 18зворот).
Із Довідки про надання кредитних карток, наданої позивачем, встановлено, що строк дії картки: 02/13, тип карти «універсальна» (а.с. 17).
Наявності доказів того, що строк дії вказаної картки було подовжено, як і доказів, що відповідачу було видано інші кредитні картки, за кредитним рахунком по кредитному договору б/н від 28.02.2007 р., по якому заявляється до стягнення заборгованість, матеріали справи не містять.
Отже, у даному випадку, строк кредитування співпадає зі строком дії кредитної картки.
Крім того, позивачем надано Виписку за договором № б/н за період з 28.02.2007-26.10.2022, з аналізу відомостей якої, встановлено, що фактично в ній зазначено операції за період з 28.02.2007 по 11.11.2019 (включно) по рахунку відкритого в Банку на ім`я відповідача за номером картки: НОМЕР_1 та операції, у тому числі: нарахування процентів, комісії. штрафів, тощо у період до 30.06.2019 р. (включно) (а.с. 11-15).
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, зазначено, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Таким чином, Банк, з 01.04.2013 року (строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідкує за звітним: 02/13) - втратив право нараховувати відповідачу як відсотки за кредитом в порядку та в розмірі визначених Заявою відповідача, тобто в розмірі: 3% на місяць із розрахунку 360 днів на рік (а.с. 18зворот) так і проценти визначені Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, як становлять: у пільговий період за ставкою 0,01% до 55 днів; базову % ставка, на місяць яка нараховується на залишок виходячи із розрахунку 360 днів на рік - UAH - 1,9% ( USD - 1,0%); процентну ставку (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - UAH 2,85% (USD - 1,5%) (а.с. 19).
Проте набув права нараховувати відповідачу проценти (відсотки) в порядку ст. 625 ЦПК України, у ч. 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, згідно положень ст. 1048 ЦК України, якщо розмір і порядок одержання процентів договором не встановлений, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України та у разі відсутності домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Загальна сума повернутих відповідачем кредитних кошів на кредитний рахунок у період до 11.09.2009 р. склала загальну суму 2180,54 грн. (а.с. 14).
В подальшому, фактично період з 29.11.2014 р. по 27.08.2015 р. (включно), Банком було здійснено погашення кредитного рахунку шляхом автоматичного його погашення з іншого рахунку, загальна сума автоматичного погашення скла 327,23 грн. (а.с. 12) Таким чином, загальна сума повернутих кредитних коштів Банку становить розмір у 2507,77 грн.
16.01.2010 р. Банком кредитний ліміт було зменшено до 960,00 грн. (а.с. 14).
Слід зазначити, що фактично, у період після 17.09.2008 року та у весь строк якій вказаний у Виписці, тобто по 30.06.2019 р., відповідач не використовував кошти даного кредитного рахунку. Докази їх використання відповідачем і у період до 30.09.2022 року позивачем надано не було, а судом таких доказів не встановлено, при цьому з Розрахунку заборгованості також не вбачається користування кредитними коштами.
Разом з цим, з Виписки встановлено, що відповідачем при користуванні кредитним рахунком, було порушено таку умову вказану у Заяві відповідача до Банку (а.с. 18зворот) та у Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, як: зобов`язання повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежам у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості та відповідачем внесення коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості щомісячно, як це визначено, не здійснювалось. Крім того, самостійно, відповідачем не була проведено внесення використаних кредитних коштів (тіла кредиту) у повному обсязі, у тому числі, у період строку дії картки, у зв`язку з чим Банк шляхом автоматичного списання з іншого рахунку відповідача здійснював погашення заборгованості по кредитному рахунку. Також, як вбачається з погоджених сторонами умов кредитування, передбачалось и сплата відповідачем на користь Банку: процентів (відсотків), комісії, однак, Виписка містить відомості, з яких вбачається, що фактично визначені умовами оплата процентів (відсотків), комісії та їх періодичність погашення, відповідачем не дотримані. Таким чином, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за умовами кредитного договору.
Однак, враховуючи, що як встановлено, кредитний договір все ж має строк його дії: 02/13 (строк дії картки), Банк втратив право нараховувати проценти передбачені вказаними вище умовами, узгодженими сторонами у Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду та Заяві відповідача до Банку - поза межами дії строку кредитної картки, при чому з 01.04.2013 року, оскільки відповідно умов кредитування: строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідкує за звітним.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проте, з Розрахунку не вбачається, що нарахування процентів поза межами строку дії картки, проводилось в розмірі визначеному у ст. 625 ЦК України - три проценти річних від простроченої суми та/або за ставкою визначеною у ст. 1048 ЦК України - на рівні облікової ставки Національного банку України. Іншого розрахунку від позивача до суду не надходило.
За встановлених вище обставин та вказаних положень законодавства, у відсутності домовленості між Банком та відповідачем щодо сплати процентів за період з наступного місяця після закінчення строку дії картки, тобто з 01.04.2013 р., за умов визначених в Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, в Заяві відповідача до Банку чи інших узгоджених обома сторонами умов, у тому числі, щодо нарахування процентів вказаних у Розрахунку, враховуючи встановлення невідповідності нарахувань розміру процентів (відсотків) поза межами строку дії картки за правилами визначеними ст. ст. 625, 1048 ЦК України, суд не вбачає законних підстав для їх стягнення з відповідача на користь позивача поза межами 01.04.2013 року.
Отже, вимога щодо стягнення процентів з відповідача на користь Банку за кредитним договором б/н від 28.02.2007 р., підлягає задоволенню частково та стягненню з відповідача в розмірі наявному станом до 01.04.2013 р. 802,89 грн.
При цьому, слід зазначити, що Банк не позбавлений права звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача процентів в розмірі визначеному ч. 2 ст. 625 ЦК України, яке не було використано позивачем у даній справі, враховуючи встановлення порушення відповідачем взятих зобов`язань за кредитним договором.
Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України та вказаний розмір процентів виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено вище, про стягнення процентів за вказаними положеннями не заявлялось та розрахунку не надавалось.
Заявлену позивачем до стягнення суму складової заборгованості як за тілом кредиту в розмірі 955,08 грн., суд вважає обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню.
Щодо такої складової як сума комісії - 219,69 грн., враховуючи, що як встановлено вище, її нарахування і стягнення передбачено у Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, суд дійшов висновку про її стягнення з відповідача на користь Банку.
Також, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Позивач просить суд про стягнення з відповідача пені в сумі 60,00 грн., яку з огляду на зазначене вище, суд вважає можливим до стягнення з відповідача на користь Банку.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягненню з відповідача на користь Банку загального розміру заборгованості за кредитним договором б/н від 28.02.2007 р. в сумі 2037,66 грн., яка складається з наступного: 955,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 802,89 грн. - заборгованості за відсотками до 01.04.2013 р., 219,69 грн. нарахованої комісія та 60,00 грн. заявленої до стягнення розміру пені.
Відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, ч. 4 ст. 223, 259, 263-265, 268, 280-282, 355 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення надіслати сторонам рекомендованими листами із повідомленнями.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Якщо після набрання заочним рішенням суду законної сили зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Рішення в повному обсязі складено 09 березня 2023 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя: Н.О. Бізяєва