ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/4559/21 Номер провадження 22-з/814/98/23 Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
28 лютого 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Хіль Л.М.,
суддів: Дорош А.І., Пилипчук Л.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву Крайза Олександра Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив cтягнути з ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 09.11.2020 у гривні, які складають еквівалент за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення судового рішення у сумі 60 000,00 (шістдесят) тисяч доларів США - основного боргу, 318,67 доларів США - відсотків річних, а також вирішити питання судових витрат.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики від 09.11.2020 в розмірі 1 579 884,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму відсотків річних, нарахованих за договором позики від 09.11.2020, в розмірі 8 391,03, 03 грн.

Не погодившись з вказаним рішення його в апеляційному порядку оскаржено ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просив рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.01.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення , а рішення місцевого суду без змін.

08.02.2023 року до апеляційного суду надійшла заява Крайза Олександра Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в якій він просив стягнути з ОСОБА_3 понесені витрати за апеляційний розгляд справи у розмірі 29772 грн.

На підтвердження вимог надано договір № б/н про надання правової допомоги укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УЛОВС» ( АО «ЛОУ УОЛВС») в особі голови Крайза О.І. та ОСОБА_2 , акт прийому передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № б/н від 04 червня 2021 року на суму 29772 грн., додаткова угода від 05.01.2022 року б/н в до договору про надання правової допомоги № б/н від 04 червня 2021 року, додаткова угода від 30.06.2022 року б/н в до договору про надання правової допомоги № б/н від 04 червня 2021 року ( а.с.188,194, 197-199).

Учасники судового процесу були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток на їх електронні адреси.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц

Від Крайза Олександра Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд заяви у їх відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи заяви та дослідивши матеріали справи, приходить до висноку про часткове задоволення заяви.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частотною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, щорозмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищенимщодоіншоїсторони спору, зважаючи на складністьсправи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковимицінамиадвокатськихпослуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Колегія суддів відзначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсаціюсудових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» протиУкраїни», заява № 19336/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Верховного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 280/1765/19 (провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`активного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, складання відзиву на апеляційну скаргу для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності, не потребує значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи.

Апеляційний суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Крайза Олександра Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді А.І. Дорош

Л.І. Пилипчук