Справа № 162/68/23
Провадження № 2/162/63/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д., за участі секретаря судових засідань Смаль Т.П., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.
ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 26 січня 2023 року.
Ухвалою суду від 31 січня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу 02 березня 2023 року з повідомленням сторін.
Сторони до суду не з`явилися, хоча належним чином були сповіщені про час та дату судового засідання. Будь-яких клопотань з цього приводу до суду не надходило.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.
2. Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтуванні позову ОСОБА_1 вказує, що була одружена з ОСОБА_2 . Сторони мають трьох доньок 2011, 2013 та 2016 років народження. Згідно з рішенням Любешівського районного суду від 20 листопада 2017 року у справі № 162/884/17 присуджено стягувати з відповідача у користь позивача аліменти по 713 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10 жовтня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що діти проживають разом з ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні. Натомість ОСОБА_2 не працює, є фізично здоровим, інших утриманців у нього немає, володіє земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства площею приблизно 0,3 га та для будівництва індивідуального житлового будинку площею 0,25 га, періодично виїжджає на сезонні заробітки, однак відомостей про його доходи немає. Між тим, позивач доводить, що на цей час матеріальне становище відповідача суттєво покращилось. ОСОБА_2 проходить службу у Збройних Силах України, його дохід складається з грошового утримання військовослужбовця, що становить більше 30 тисяч гривень. Доходи відповідача є регулярними і достатніми для забезпечення матеріальних потреб дітей. Разом з тим, позивач не має достатніх джерел для утримання трьох дітей та не може забезпечити їх усім необхідним.
У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання трьох дітей та стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з вказівкою про мінімальний розмір аліментів не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення кожним з дітей повноліття.
3. Стислий виклад позиції відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 будь-яких заяв по суті справи не подав.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно з свідоцтвами про народження сторони мають трьох спільних доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Алісу, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року у справі № 162/884/17, яке набрало законної сили 18 грудня 2017 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено повністю. Присуджено стягувати з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання позивача у розмірі 812 гривень щомісячно, а також на утримання трьох дітей по 713 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому судом встановлено, що діти проживають з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 є фізично здоровим, інших утриманців у нього немає, володіє земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства площею приблизно 0,3 га та для будівництва індивідуального житлового будинку площею 0,25 га, ніде не працює, періодично виїжджає на сезонні заробітки, однак відомостей про його доходи немає.
Згідно з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 вересня 2022 року виконавчий лист у справі № 162/884/17 видано стягувачу 19 серпня 2022 року.
Відповідно до постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 жовтня 2022 року станом на 31 вересня 2022 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментах становить 181906,58 гривень. Із змісту постанови слідує, що боржник проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1034 від 16 вересня 2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу по мобілізації 27 лютого 2022 року. Відомості про розмір грошового утримання відповідача у довідці відсутні.
5. Норми права, які застосував суд.
У відповідності до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 СК встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частин першої, другої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

6. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частинами першою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи положення статей 181, 192 СК, необхідно констатувати, що розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, стан здоров`я, змінився сімейний стан або покращилося матеріальне становище чи стан здоров`я платника аліментів, змінився його сімейний стан тощо.

З копії постанови державного виконавця від 10 жовтня 2022 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 31 вересня 2022 року становить 181906,58 гривень.

Між тим, на підставі поданих позивачем доказів неможливо встановити який розмір аліментів на утримання дітей фактично стягується з відповідача щомісячно з врахуванням положень статей 182, 184 СК.

Щодо покращення матеріального стану відповідача ОСОБА_1 лише припускає, що розмір грошового утримання ОСОБА_2 у зв`язку з мобілізацією в армію становить більше 30 тисяч гривень.

Крім цього, позивач також не подала будь-яких доказів з приводу свого матеріального стану, які доходи вона утримує з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, який її стан здоров`я та стан здоров`я дітей тощо. Наведене може свідчити про приховування позивачем цих обставин.

Самостійне відшукання судом доказів обґрунтованості вимог позивача буде порушенням принципу безсторонності.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

7. Питання розподілу судових витрат.
На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні докази про понесені сторонами судові витрати.

У зв`язку з відмовою у позові, передбачених законом підстав для стягнення судового збору з відповідача немає.

8. Висновок суду щодо позовних вимог.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .
Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_3 .

Суддя В.Д. Глинянчук