Провадження №2/523/1022/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ), Моторого (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, а,с №272, Русанівський бульвар, 8) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 28 серпня 2020 року просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 169393 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, 50000 грн. 00 коп. моральної шкоди; з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 50000 грн. 00 коп. моральної шкоди, з відповідача Моторого (транспортного) страхового бюро України 100000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди на користь позивача ОСОБА_1 , а також вирішити питання про стягнення судових витрат.

Свої вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивували тим, що 31 липня 2017 р. о 09:40 годин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Форд-Сієра", державний номер НОМЕР_1 , по вул. Ак. Заболотного, с. Ліски, Лиманський район, Одеська область допустив зіткнення із транспортним засобом "Тойота - Ауріс", державний номер НОМЕР_2 , якій належить і зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився для виконання маневру, - повороту вліво і з`їзду з проїзної частини, у результаті чого автомобіль відкинуло вперед - вбік і відбулося зіткнення автомобіля "Тойота - Ауріс" державний номер НОМЕР_2 , із автомобілем "Тойота-Авенсіс", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керування ОСОБА_4 .

Власником автомобіля марки «Форд - Сієра», державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , який є дідусем відповідача ОСОБА_3 .

В результаті цього порушення відбулося зіткнення даних автомобілів, внаслідок якого транспортний засіб позивачів марки "Тойота - Ауріс", державний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а сам позивач ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження, чим позивачам були завдані матеріальні збитки і спричинена фізична та моральна шкода.

Лиманським ВП Доброславського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001390 від 01.08.2017, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Для того, щоб з`ясувати розмір матеріальної шкоди, 22.09.2017 р. позивачі звернулися із заявою до суб`єкта підприємницької діяльності, судового експерта Міністерства Юстиції України Федотова Федора Васильовича на проведення експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення ринкової вартості КТЗ, вартості матеріальних збитків, нанесених автомобілю "Тойота - Ауріс" державний номер НОМЕР_2 , пошкодженому внаслідок ДТП.

10.10.2017 р. суб`єктом підприємницької діяльності, судовим експертом Міністерства Юстиції України Федотовим Федором Васильовичем у присутності позивача ОСОБА_2 складено висновок експерта № 6034, щодо транспортного засобу "Тойота - Ауріс" державний номер НОМЕР_2 .

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 не була застрахована у зв`язку з чим, на думку позивачів, обов`язок по сплаті страхового відшкодування покладається на МТСБУ.

Відповідно до висновку експерта №6036 з оцінки вартості матеріальних збитків, проведеного суб`єктом підприємницької діяльності, судовим експертом Міністерства Юстиції України, ОСОБА_7 на підставі заяви від 22 вересня 2017 р. яке надійшло від ОСОБА_2 , зроблені наступні висновки:

- на підставі виконаних досліджень зроблено висновок, що вартість матеріальних збитків, заподіяних власникові автомобіля «Тойота - Ауріс", державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на дату оцінки складає: 267731 (двісті шістдесят сім тисяч сімсот тридцять одна) гривня.

- вартість проведення експертизи становить 1600 (одна тисяча шістсот) грн., що підтверджується копією рахунку № 133/17 від 22 вересня 2017 р.

- оплата за запрошення відповідача на експертизу сума 62. 40 грн.

Загальна сума збитків 267731+1600+62.40=269393.40 грн.

Відповідно правової позиції Верховного Суду, на думку позивачів, МТСБУ повинно здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) позивачу ОСОБА_1 - власнику автомобіля марки «Тойота - Ауріс», державний номер НОМЕР_2 , який належить і зареєстрований на її ім`я.

Таким чином, загальна сума матеріальних збитків повинна бути розподілена між відповідачами, з яких 100000 грн. (сто тисяч грн.) повинно сплатити МТСБУ, а залишок - 269393.4 грн. - 100000 грн. =169393, 40 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто три грн. сорок коп.) повинен сплатити ОСОБА_3 .

Окрім того, відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, тому позивачі просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі по 50000 гривень кожному.

На адресу суду 31 липня 2018 року надійшла зазначена цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 01 серпня 2018 року, визначено головуючого суддю Шепітко І. Г.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.02.2020 року визначено головуючим суддею Сувертак І. В., вилучено суддю Шепітка І. Г., підстава відсторонення від посади.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2020 року було прийнято цивільну справу до розгляду головуючим суддею Сувертак І. В. та продовжено її розгляд за нормами спрощеного позовного провадження. (т.2, а.с. 34).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07 вересня 2020 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що подана в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ., АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України (02002, м. Київ, а,с №272, Русанівський бульвар, 8).

Відповідачем Моторним (транспортним) страховим бюро України надано 17 вересня 2020 року відзив на позовну заяву. (т.2, а.с. 91, 92).

Представник МТСБУ просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до зазначеного відповідача, оскільки автомобіль марки «Тойота - Ауріс», державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 на дату ДТП не відповідав вимогам пункту 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), тому і підстав на здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих не має та у задоволенні позову також необхідно відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про розгляд справи неодноразово повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Також з матеріалами справи знайомився його представник адвокат Любчик О. М., що також підтверджує факт того, що відповідач ОСОБА_3 обізнаний про розгляд справи судом.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, котра і так розглядається з суттєвим порушенням строків, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача ОСОБА_3 .

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд встановив наступні обставини.

31 липня 2017 р. о 09:40 годин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Форд-Сієра", державний номер НОМЕР_1 , по вул. Ак. Заболотного, с. Ліски, Лиманський район, Одеська область допустив зіткнення із транспортним засобом "Тойота - Ауріс", державний номер НОМЕР_2 , якій належить і зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився для виконання маневру, - повороту вліво і з`їзду з проїзної частини, у результаті чого автомобіль відкинуло вперед - вбік і відбулося зіткнення автомобіля "Тойота - Ауріс" державний номер НОМЕР_2 , із автомобілем "Тойота-Авенсіс", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керування ОСОБА_4 .

В результаті цього порушення відбулося зіткнення даних автомобілів, внаслідок якого транспортний засіб позивачів марки "Тойота - Ауріс", державний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а сам позивач ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження, чим позивачам були завдані матеріальні збитки і спричинена фізична та моральна шкода.

Лиманським ВП Доброславського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001390 від 01.08.2017, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Для того, щоб з`ясувати розмір матеріальної шкоди, 22.09.2017 р. позивачі звернулися із заявою до суб`єкта підприємницької діяльності, судового експерта Міністерства Юстиції України Федотова Федора Васильовича на проведення експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення ринкової вартості КТЗ, вартості матеріальних збитків, нанесених автомобілю "Тойота - Ауріс" державний номер НОМЕР_2 , пошкодженому внаслідок ДТП.

10.10.2017 р. суб`єктом підприємницької діяльності, судовим експертом Міністерства Юстиції України Федотовим Федором Васильовичем у присутності позивача ОСОБА_2 складено висновок експерта № 6034, щодо транспортного засобу "Тойота - Ауріс" державний номер НОМЕР_2 .

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 не була застрахована.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Статтями 28, 29 Закону №1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,

Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим.

Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 643/4161/15-ц, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Відповідно до висновку експерта №6036 з оцінки вартості матеріальних збитків, проведеного суб`єктом підприємницької діяльності, судовим експертом Міністерства Юстиції України, ОСОБА_7 на підставі заяви від 22 вересня 2017 р. яке надійшло від ОСОБА_2 , зроблені наступні висновки:

- на підставі виконаних досліджень зроблено висновок, що вартість матеріальних збитків, заподіяних власникові автомобіля «Тойота - Ауріс", державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на дату оцінки складає: 267731 (двісті шістдесят сім тисяч сімсот тридцять одна) гривня.

- вартість проведення експертизи становить 1600 (одна тисяча шістсот) грн., що підтверджується копією рахунку № 133/17 від 22 вересня 2017 р.

- оплата за запрошення відповідача на експертизу сума 62. 40 грн.

Загальна сума збитків 267731+1600+62.40 = 269393.4 грн. (т.1, а.с. 9-56).

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача МТСБУ 100000 гривень на користь ОСОБА_1 , необхідно відмовити у задоволенні, виходячи з наступного.

Транспортний засіб марки «Тойота Ауріс», державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 на момент настання ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. (а.с. 94).

Відповідно до пп а., п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобів.

Відповідно до пункту 1.5 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована;

З зазначеного слідує, що оскільки транспортний засіб марки «Тойота Ауріс», державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 на момент настання ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, тому підстав для стягнення з МТСБУ України 100000 гривень матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 , не має, тому суд відмовляє у задоволенні позову в даній частині позовних вимог.

Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_3 169393 гривень 40 копійок на користь власника т/з ОСОБА_1 матеріального збитку, що вчинено ДТП.

В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі по 50000 гривень з ОСОБА_3 на користь кожного з позивачів суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди маж визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Після ДТП позивач ОСОБА_2 почав відчувати біль у поперековому відділі та набряк лівого колінного суглоба.

02.08.2017 р. з цими скаргами позивач звернувся до МКЛ лікарні № 11, у відділення рентгенології.

Так як болі не проходили, 24.09.2017 р. позивачу ОСОБА_2 довелося звернутися вже до діагностичного центру " ЛідерМед" та пройти магнітно - резонансне обстеження , в результаті чого було виявлено МР - картину складного розриву латерального меніску по типу" ручка лійки", контузії медіального мищелка стегнової кістки і латерального мищелка великоберцової кістки, розтягнення медіального утримувача наколінника, латеропозиції наколінника, дегеративні медіального меніску, с/м медіопателярної складки, набряк іліотибіального тракту, сіновіт, бурсіт лівого колінного суглобу. (а.с. 57, 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - «Постанова»), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивачів на спричинення їм моральної шкоди та враховуючи те, що у зв`язку із протиправними діями відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2 довелося докладати значних зусиль для відновлення свого здоров`я, позивачу ОСОБА_1 довелось відновлювати пошкоджений т/з, що стало причиною моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди та задовольняє позовні вимоги в цій частині позову частково шляхом стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 гривень на користь позивача ОСОБА_2 та 13000 гривень на користь позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України , оскільки позивачі звільнялись від сплати судового збору (1% від ціни позову), його слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 , оскільки позовні вимоги до нього задоволено частково.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ), Моторого (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, а,с №272, Русанівський бульвар, 8) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , суму матеріальної шкоди, що завдана в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 169393 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , суму моральної шкоди, що завдана в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 13000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , суму моральної шкоди, що завдана в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15000 гривень 00 копійок.

В частині позовних вимог до Моторого (транспортного) страхового бюро України відмовити у задоволенні в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь держави, судовий збір у розмірі 1973,93 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 березня 2023 року.

Суддя