ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2710/23 Справа № 205/1115/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції місто Дніпро Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди,

-за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

09 лютого 2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції місто Дніпро Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року матеріали цивільної справи передані на розгляд Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

Позов мотивовано тим, що 21.12.2020 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Заливна у м. Дніпро, близько о 04 год. 00 хв. був зупинений екіпажем працівників поліції, які в подальшому склали у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №3100301 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України. Надалі, цього ж дня він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що наявний відповідний висновок щодо результату медичного огляду КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР №5888, складений о 05 год. 20 хв. 21.12.2020 року, згідно якого ознак сп`яніння не виявлено. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2021 року провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1. ч.1 ст.247 КУпАП. Крім того, 07.02.2021 року близько о 01 год. 05 хв. він, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Героїв у м. Дніпро був зупинений екіпажем поліції, які в подальшому склали у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України. Надалі, цього ж дня він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що наявний відповідний висновок щодо результату медичного огляду КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР №519, складений о 02 год. 45 хв. 07.02.2021 року, згідно якого ознак сп`яніння не виявлено. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2021 року провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1. ч.1 ст.247 КУпАП. Позивач зазначає, що неправомірними діями працівників патрульної поліції йому була спричинена значна моральна шкода та він має право на відшкодування такої шкоди, порядок відшкодування якої прямо передбачений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», статтями 23, 1174 ЦК України. Зазначає, що працівники поліції зупиняли його обидва рази у нічний час, коли він направлявся додому відпочивати після важких робочих днів та в наслідок їх неправомірних дій був змушений замість спокійного сну самостійно звертатися до КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР для отримання висновку щодо стану сп`яніння. В ході складання адміністративних протоколів патрульні спілкувались з ним не шанобливо, насміхалися над ним, принижували честь та гідність. У зв`язку з чим він тривалий час перебував у схвильованому стані, мав сильні душевні страждання, мігрені та неспокійний сон. Він вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

22 листопада 2022 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції місто Дніпро Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетний асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції місто Дніпро Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000 (тисяча) грн. 00 коп. на відшкодування завданої моральної шкоди та сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., а всього 1 992 грн. 40 коп. (одна тисяча чотириста дев`яносто дві грн. сорок коп.).

Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні решти частини позовних вимог.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У січні 2023 року, не погодившись із вказаним рішенням, відповідачем Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подана апеляційна скарга, в якій він просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що під час оформлення адміністративного матеріалу за ст.130 КУпАП відносно позивача поліцейські діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що будь-яких аргументованих доказів заподіяння моральної шкоди, її розміру та причинно-наслідкового зв`язку між діями певних осіб й заподіянням такої шкоди матеріали справи не містять.

Також суд не звернув увагу на те, що в даному випадку на наявні між сторонами правовідносини не можуть бути розповсюджені вимоги Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та положення ч.1,2 ст.1176 ЦК України, оскільки поліцейський, діями якого позивачу нібито заподіяна шкода, не є посадовою особою будь-якого з таких органів, його дії не пов`язані з оперативно-розшуковою діяльністю, здійсненням досудового розслідування або виконанням завдань та функцій прокуратури, суду.

Зазначає, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 25000 гривень, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

21.12.2020 року екіпажем поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №100301, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 21.12.2020 року о 04 год. 00 хв. керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Заливна, біля буд.17 в м. Дніпро з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М. від 03 лютого 2021 року у справі № 205/10466/20, провадження № 3/205/825/21, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даною постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року, зокрема, встановлено, що згідно висновку КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР №5888 від 21.12.2020 року вбачається, що за висновком огляду ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, а тому дослідивши усі наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

07.02.2021 року екіпажем поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 07.02.2021 року о 01 год. 05 хв. керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Героїв, біля буд.33 в м. Дніпро з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М. від 23 березня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даною постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2021 року, зокрема, встановлено, що згідно висновку КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР №519 від 07.02.2021 року вбачається, що за висновком огляду ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, а тому дослідивши усі наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Посилаючись на норми законодавства, судом першої інстанції зроблений висновок, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження, в тому числі складали рапорти, протоколи про адміністративне правопорушення відносно позивача від 21.12.2020 року та 07.02.2021 року відповідно, отримували пояснення. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Судом було встановлено, що у даній цивільній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, що свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, зважаючи на те, що відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Уповноважений працівник поліції при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення не діє як самостійний суб`єкт владних повноважень, а діє від імені Національної поліції, яка є центральним органом виконавчої влади. Шкода ж, завдана посадовою або службовою особою органу державної влади, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що незаконними діями працівників поліції по складанню відносно ОСОБА_1 вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення позивачу дійсно була заподіяна моральна шкода, яка полягає в заподіяних йому душевних стражданнях, яких він зазнав під час та у зв`язку із складанням вказаних протоколів.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд вважав за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

При цьому, визначаючи розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд врахував правовідносини, що склалися між сторонами, виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав, їх тривалості та врахував, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призвело до поновлення прав позивача, що також є достатньою сатисфакцією із урахуванням обставин цієї справи.

Але з такими висновками колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з наступних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (в тому числі за ст.130 КУпАП).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.13 Закону України «Про національну поліцію», у складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція.

Відповідно до ч.1 ст.257 КУпАП, протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.130 КУпАП.

Таким чином, саме складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП працівники поліції здійснювали в межах своєї компетенції, а розгляд справи про адміністративне правопорушення вже здійснюється суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, зокрема, на підставі даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, постановами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2021 року та Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2021 року справи про адміністративні правопорушення було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та що це свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно.

Працівниками поліції лише оформляються матеріали про адміністративне правопорушення, притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не відноситься до їх компетенції. В даній ситуації позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки справи про адміністративні правопорушення було закрито.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що на наявні між сторонами правовідносини не можуть бути розповсюджені положення ч.1,2 ст.1176 ЦК України та вимоги Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», вони знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами: Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції; Державного бюро розслідувань - оперативними, оперативно-технічними, внутрішнього контролю, забезпечення особистої безпеки; Служби безпеки України - оперативними підрозділами Центрального управління, регіональних органів та органів військової контррозвідки; Служби зовнішньої розвідки України - агентурної розвідки, оперативно-технічними, власної безпеки; Державної прикордонної служби України - розвідувальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (агентурної розвідки, оперативно-технічним, власної безпеки), підрозділами забезпечення внутрішньої безпеки та власної безпеки, оперативного документування, оперативно-розшуковими та оперативно-технічними; управління державної охорони - підрозділом оперативного забезпечення охорони виключно з метою забезпечення безпеки осіб та об`єктів, щодо яких здійснюється державна охорона; органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України; розвідувального органу Міністерства оборони України - оперативними, оперативно-технічними, власної безпеки; Національного антикорупційного бюро України - детективів, оперативно-технічними, внутрішнього контролю; Бюро економічної безпеки України - підрозділами детективів, оперативно-технічними підрозділами.

Проведення оперативно-розшукової діяльності іншими підрозділами зазначених органів, підрозділами інших міністерств, відомств, громадськими, приватними організаціями та особами забороняється.

Відповідно до ст.38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють:

1) слідчі підрозділи: органів Національної поліції; органів безпеки; органів Державного бюро розслідувань;

2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України;

3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: органів Національної поліції; органів безпеки; органів Бюро економічної безпеки України; органів Державного бюро розслідувань; Національного антикорупційного бюро України.

Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про прокуратуру», систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Згідно ч.3 ст.17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», систему судоустрою складають: місцеві суди; апеляційні суди; Верховний Суд. Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди.

З наведених вище норм вбачається, що працівники патрульної поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , не є службовими особами органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, отже у даному випадку положення ст.1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не було доведено, що діями працівників поліції йому було заподіяно моральну шкоду. Крім того, дії працівників поліції щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення не виходять за межі їх компетенції, отже є законними, а через недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення були закриті та він не був притягнутий до адміністративної відповідальності. Отже, підстави для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, ч.2 ст.1167 ЦК України не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що судом першої інстанції не описані які неправомірні (винні) дії скоїли працівники патрульної поліції відносно заявника, оскільки складання протоколу про адміністративне правопорушення входить до складу їх компетенції те не є неправомірною дією.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи та судом було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2023 року Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відстрочено сплату судового збору в розмірі 1488,60 гривень до ухвалення Дніпровським апеляційним судом судового рішення у даній справі.

15 лютого 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів сплати судового збору, до якого було додано платіжне доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1488,60 гривень.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, з позивача ОСОБА_1 на користь Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1488,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 рокускасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції місто Дніпро Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: