справа № 274/1182/22
провадження № 2/0274/244/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.02.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представника позивачки ОСОБА_1 , представника третьої особи - Орликівської І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги позову обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач на протязі шести років свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, фінансово не підтримує.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2022 відкрито загальне провадження у справі ( а.с. 35-36).

Протокольною ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2022 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 65).

Позивачка та представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві.

Позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем розлучилися коли доньці було 2 роки, з тих пір він не цікавиться дитиною. Донька не сприймає його як батька, батьком називає її чоловіка, який дбає про неї. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованості у нього немає. Останні два роки відповідач взагалі перестав цікавитися дитиною. Вказала, що відповідач ніколи не проводив вільний час з донькою, не забирав її до себе, він взагалі нічого не знає про доньку, про те, що їй подобається, чим вона захоплюється, як вона навчається, у нього немає ніякого емоційного зв"язку з дитиною. Він навіть їй не телефонує, бо йому немає про що з нею говорити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Про розгляд справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи в його відсутності не подав. В підготовчому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Орликівська І.Ю. в судовому засіданні пояснила, що вона підтримує висновок виконавчого комітету Гришковецької селищної ради про недоцільність позбавлення батьківських праві ОСОБА_3 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 . Висновок складався зі слів ОСОБА_3 , він справив на комісію позитивне враження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вана є матір"ю співмешканця позивачки. Вона особисто спілкується з дитиною двічі на тиждень, а то і більше. Їй відомо, що відповідач проживає в Бердичеві , але вона його інколи не бачила. ЇЇ син та позивачка разом проживають біля 4 років. Її син опікується дитиною, займається її розвитком, вихованням, матеріально утримує. Він живе за кордоном більше 6 років, позивачка з донькою коли почалася війна поїхали жити теж за кордон.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, проживає по сусідству з позивачко. Вказала, що батько дитини ніколи не приймав участі у вихованні дитини. Його мати, баба дитини, також ніколи не цікавилася внучкою. На її думку у відповідача немає батьківських почуттів до дитини, він заздрить позивачці, намагається завдати шкоди. Вона останній раз бачила відповідача в 2016 році.

Свідок ОСОБА_9 ( мати позивачки) суду пояснила, що коли дитині було 1 рік 6 місяців позивачка та відповідач разом з дитиною переїхали проживати до міста. ЇЇ донька телефонувала їй та просила побути інколи з дитиною, бо відповідач не бажав її доглядати. Відповдіач не цікавиться донькою, він навіть не приходив до неї в шкоду на свято Першого дзвоника, не цікавиться її навчанням, чим вона захоплюється, що їй потрібно для розвитку. Відповідачу немає про що спілкуватися з дитиною, оскільки він про неї взагалі нічого не знає. На протязі 2022 року він жодного разу не зателефонував дитині. Коли дитина йшла в школу в селі, то відповідач був проти цього, оскільки вважав, що в сільській школі дитину нічого не навчать. Останній раз він бачив дитину коли їй було 4 роки.

Суд, заслухавши позивачку, представника позивача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, який 26.01.2018 року був розірваний рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області (справа №274/3094/17) (а.с.14).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирській області. (а.с.12).

На підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 12.10.2017 видано виконавчий лист №274/3093/17 від 24.10.2017 та відкрито виконавче провадження про стягнення зі ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з міатір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (а.с. 10,11).

Згідно психолого-педагогічної характеристики дитини від 06.12.2021 №122, виданої ДНЗ Центр розвитку дитини №7 "Соняшник", фізичний стан дитини ОСОБА_4 та її розвиток відповідає віку дитини. Дитина має охайний вигляд, забезпечене усім необхідним для навчання та розвитку завдяки зусиллям мами - ОСОБА_2 , яка приймала активну учать у громадському житті закладу, вчасно вносила батьківську плату за утримання дитини в навчальному закладі (а.с.18).

Згідно довідки ДНЗ Центр розвитку дитини №7 "Соняшник" від 29.11.2021 №119 ОСОБА_4 відвідувала навчальний заклад в період з 01.09.2016 по 31.05.2020. Під час перебування дитини в дошкільному закладі батько дитини не цікавився її вихованням та не відвідував батьківські збори (а.с.19).

Згідно довідки - характеристики ОСОБА_4 , учениці 2 класу Никонівської ЗЗСО І-ІІ ступенів Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, дитини під час навчання зарекомендувала себе працелюбною ученицею, на уроках активна, різнобічно розвинена особистість. Мати учениці постійно підтримує зв`язок зі школою та класоводом. ОСОБА_4 проживає в сім`ї, в якій панує доброзичливі, теплі стосунки. Вихованням доньки займається мама ОСОБА_2 , яка має на дитину позитивний вплив. Між мамою та донькою близькі взаємовідносини. Також участь у житті дитини приймають дідусь та бабуся. Батько дитини ОСОБА_3 за час навчання ОСОБА_4 в Никонівському ЗЗСО не відвідував навчальний заклад, не був присутнім на батьківських зборах, успішністю дитини не цікавився (а.с.20).

Згідно довідки КНП "Райгородоцький Центр первинної медико-санітарної допомоги Бердичівського району Житомирської області від 09.12.2021 здоров`ям дитини опікується матір ОСОБА_2 . Батько дитини - ОСОБА_3 здоров`ям дитини не цікавиться (а.с.21).

Згідно характеристики ОСОБА_2 , виданої Никонівським старостинським округом Гришковецької селищної ради Бердичівського району від 10.01.2022 №1 остання, за період проживання на території старостинського округу зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с.22).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання дитини від 05.01.2022, Службою у справах дітей Гришковецької селищної ради проведено обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Дитина проживає у будинку бабусі та дідуся, разом з ними, у неї є окрема кімната, місце для сну та відпочинку, дитина забезпечена збалансованим харчуванням, одягом та взуттям. Мати - ОСОБА_2 працює у Польщі. Стосунки у родині доброзичливі. Мати, бабуся і дідусь приділяють належну увагу дитині. Для дитини створені належні умови для всебічного розвитку та виховання (а.с. 17).

Виконавчий комітет Гришковецької селищної ради, як орган опіки та піклування у своєму висновку від 16.09.2022 року №78 вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тих підстав, що ОСОБА_3 працює на підприємстві ТОВ «Три ведмеді» м. Бердичева з 04.01.2011 року по теперішній час.. Згідно службової характеристики від 09.09.2022 року ОСОБА_3 зарекомендував себе як відповідальний, сумлінний та дисциплінований працівник. Є комунікабельним та доброзичливим, користується повагою та має високе почуття відповідальності. На обліку у наркологічному кабінеті м. Бердичева не перебуває. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Зі слів ОСОБА_3 , він завжди цікавився життям своєї доньки, надавав матеріальну допомогу, купував продукти харчування, ліки та інші речі за потреби. (а.с.59-60).

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено судом відповідач не цікавиться донькою, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, самоусунувся від виховання дитини на протязі шести останніх років. Позивачка змушена самостійно матеріально забезпечувати дитину, дбати про її розвиток та виховання. Відповідач не визнаючи позовні вимоги в підготовчому засіданні навіть не навів мотивів заперечення проти задоволення позовних вимог, а в судові засідання взагалі не з"явився, тим самим демонструючи повну байдужість до дитини. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дитини.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 4,12- 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 березня 2023 року.

Суддя Т.М. Вдовиченко