ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 127/31214/21

Провадження № 22-ц/4820/552/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці позивача ОСОБА_1 ,

представниці відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Б2Б «Джевелрі» про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування завданих збитків за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Б2Б «Джевелрі» (далі - ТОВ «Б2Б «Джевелрі») про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування завданих збитків.

ОСОБА_3 зазначив, що 17 жовтня 2019 року та 19 лютого 2020 року в ювелірному салоні В2В Jewelry він придбав так звані подарункові сертифікати на суму відповідно 361 долар 59 центів США та 4 414 доларів 55 центів США, а 23 червня 2021 року - придбав срібні прикраси на суму 833 долари 11 центів США.

Після придбання подарункових сертифікатів позивач отримав право на придбання виробів із срібла на зазначену у них суму. З 23 червня 2021 року ТОВ «Б2Б «Джевелрі» змінило умови продажу, зокрема, саме придбання ювелірних виробів надавало право на отримання прибутку (кешбек у розмірі 7% на придбання срібних виробів і у 4% на придбання золотих виробів).

Наразі ювелірний салон, у якому позивач придбав подарункові сертифікати та срібні прикраси, як і всі магазини В2В Jewelry припинив свою роботу з продажів ювелірних виробів. Позивач не має можливості скористатись даними сертифікатами на умовах, на яких вони придбавалися, а також отримати обіцяні по них бонуси, як і обіцяні прибутки за придбання срібних прикрас. Отже, укладений договір купівлі-продажу має бути розірваний у зв`язку із істотним порушенням другою стороною його умов.

У компанію ОСОБА_4 В2В Jewelry позивачем внесено інвестиції шляхом придбання подарункових сертифікатів на загальну суму 4 776 доларів 14 центів США, що станом на день звернення до суду еквівалентно 124 418 грн 45 коп. За весь період вкладу ним було отримано бонусів (кешбеку) на суму 22 958 грн та отоварено подарункових сертифікатів на суму 21 долар 69 центів США. Крім того, придбання 23 червня 2021 року позивачем срібних виробів вартістю 833 долари 11 центів США давало йому право на отримання щотижневого прибутку у розмірі 74 долари 98 центів США. Загальна сума недоотриманих позивачем кешбеків за подарунковими сертифікатами становить 345 202 грн, а вартість недоотриманих ним срібних виробів - 39 064 грн 58 коп.

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-ХІІ) позивач має право на неустойку (пеню) у розмірі трьох відсотків вартості простроченої роботи (послуги). Сума заборгованості по пені за подарунковими сертифікатами становить 2 825 456 грн 40 коп., а за срібними прикрасами - 169 931 грн 30 коп.

Крім того, внаслідок неправомірних дій позивачу завдано моральної шкоди, зокрема, він зазнав душевних страждань і переніс стрес, що вплинуло на стан його здоров`я. Розмір завданої позивачу моральної шкоди склав 100 000 грн.

Оскільки ОСОБА_4 є власником мережі ювелірних салонів В2В Jewelry, керівником та засновником ТОВ «В2В Джевелрі», то саме він повинен нести відповідальність за завдані позивачеві збитки.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд:

розірвати договори купівлі-продажу подарункових сертифікатів, укладених між ТОВ «В2В Jewelry» та ним 17 жовтня 2019 року та 19 лютого 2020 року;

стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 124 418 грн 45 коп. вартості придбаних подарункових сертифікатів, 345 202 грн бонусів за цими сертифікатами, 39 064 грн 58 коп. бонусів за придбання срібних виробів, 2 825 456 грн 40 коп. пені за затримку виплати бонусів по подарунковим сертифікатам, 169 931 грн 30 коп. пені за затримку виплати бонусів по придбанню срібних виробів, 100 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_3 не довів факт укладення сторонами договору купівлі-продажу подарункових сертифікатів від 17 жовтня 2019 року та 19 лютого 2020 року, виникнення у відповідачів (чи одного з них) зобов`язання передати йому в майбутньому товари на певну суму, яка дорівнює номінальній вартості сертифікатів, і оплатити кешбек. Також у справі відсутні докази про порушення відповідачами зобов`язання за договором і заподіяння позивачу моральної шкоди.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі порушили умови договору купівлі-продажу подарункових сертифікатів, у зв`язку з чим ОСОБА_3 позбавлений можливості скористатися цими сертифікатами для придбання срібних прикрас, а також отримати передбачені ними бонуси та прибутки. Оскільки відповідачі прострочили надання послуги та порушили права позивача, то він має право на стягнення пені та відшкодування моральної шкоди. Суд першої інстанції діяв упереджено, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

ТОВ «Б2Б «Джевелрі» не висловило свою позицію щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 є учасником бізнес-програми В2В Jewelry, через мережу магазинів якої здійснюється реалізація ювелірних виробів.

4 червня 2020 року зареєстровано ТОВ «Б2Б «Джевелрі» (ідентифікаційний код 43648261), єдиним учасником і кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 .

Застосовані норми права

Частиною першою статті 2 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

За змістом статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

В силу статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункти 1, 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Із положень частини першої статті 206 ЦК України слідує, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Як передбачено статтею 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 208 ЦК України унормовано, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, а також правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору .

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Преамбулою Закону №1023-ХІІ визначено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно зі статтею 1 Закону №1023-ХІІ продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із положень частини п`ятої статті 10 Закону №1023-ХІІ слідує, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону (пункт 5 частина перша статті 4 Закону №1023-ХІІ).

В силу статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що суб`єктами цивільних відносин можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Як суб`єкт цивільних відносин юридична особа несе самостійну майнову відповідальність. За загальним правилом учасники не несуть відповідальність за зобов`язаннями створеної ними юридичної особи, водночас юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасників.

Зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, а також внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

За своїм правовим визначенням договір купівлі-продажу є угодою між учасниками цивільних відносин, за умовами якої відбувається обмін товару на гроші. Предметом договору купівлі-продажу може бути як майно, так і майнові права. Якщо вартість предмету договору купівлі-продажу перевищує у двадцять разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (340 грн), то такий договір за участі фізичної особи має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Моментом укладення договору купівлі-продажу є досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов, а саме щодо предмета та ціни. Підставою для розірвання договору купівлі-продажу за рішенням суду є істотне порушення однією з сторін умов договору, внаслідок чого інша сторона втрачає можливість отримати бажаний результат угоди.

Порядок надання суб`єктами господарювання послуг фізичним особам для задоволення їх потреб врегульовано законом про захист прав споживачів. Споживач має право на належну якість послуги відповідно до укладеного сторонами договору. Якщо виконавець не виконує зобов`язання за договором або виконує його неналежним чином, то споживач вправі відмовитися від договору, а також вимагати сплату неустойки та відшкодування збитків.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає в особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

Правило статті 81 ЦПК України, за яким кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, діє, якщо матеріальним законом не передбачено перерозподіл обов`язків доказування.

До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів слід віднести, в тому числі, виникнення недоліку (неналежної якості) послуги, завдання споживачеві шкоди внаслідок недоліків (неналежної якості) послуги, причини виникнення цих недоліків і вина виконавця.

Саме на споживача покладається обов`язок довести факти неналежної якості послуги та завдання йому шкоди. В свою чергу, тягар доказування причин виникнення недоліку послуги та відсутності вини виконавця покладається на останнього.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Подані ОСОБА_3 до суду письмові та електронні докази, зокрема: подарункові сертифікати (т. 1 а.с. 10-11, т. 2 а.с. 83-84), інформація про покупку на ім`я ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 12, т. 2 а.с. 88); інформаційні матеріали щодо умов бізнес-проекту В2В Jewelry (т.1 а.с. 13-14), відомості особистого кабінету ОСОБА_3 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 та скріншоти із цього сайту (т. 1 а.с. 15-20, т. 2 а.с. 89-92), претензія позивача керівнику ТОВ «Б2Б «Джевелрі» Гонті М.П. про добровільне вирішення спору (т. 1 а.с. 21, т. 2 а.с. 93), публікації з Інтернету щодо бізнес-програми В2В Jewelry та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 30-33), - достовірно та об`єктивно не підтверджують укладення сторонами договору купівлі-продажу подарункових сертифікатів і срібних прикрас, а також невиконання відповідачами зобов`язання за цим договором.

До того ж, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 26-27) ТОВ «Б2Б «Джевелрі» (код 43648261) була зареєстрована як юридична особа лише 4 червня 2020 року, тобто після зазначеної позивачем дати укладення договору купівлі-продажу подарункових сертифікатів і срібних прикрас.

Також у справі відсутні належні та допустимі докази про те, що неправомірними діями відповідачів ОСОБА_3 була завдана моральна шкода.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_3 своїх позовних вимог.

Посилання ОСОБА_3 на неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи суддею, яка підлягала відводу

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі ст. 40 ЦПК Україн и питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Позов ОСОБА_3 надійшов до Новоушицького районного суду 15 грудня 2021 року. Автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Олійник А.О. для розгляду справи. Справа була призначена до судового розгляду на 29 квітня 2022 року.

До дня судового засідання (21 квітня 2022 року) ОСОБА_3 заявив відвід судді Олійник А.О. посилаючись на її упередженість і некомпетентність.

Оскільки у Новоушицькому районному суді Хмельницької області здійснюють правосуддя менше трьох суддів, то ухвалою від 28 квітня 2022 року суд у складі судді Олійник А.О. відмовив у задоволенні заявленого ОСОБА_3 відводу судді Олійник А.О.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що мали місце підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу судді Олійник А.О., а тому суд обґрунтовано відхилив заяву ОСОБА_3 про відвід. Порядок вирішення питання про відвід не порушено.

Доводи ОСОБА_3 щодо неправомірності розгляду справи за його позовом ОСОБА_6 є безпідставними та надуманими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 9 березня 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Олійник А.О.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 20