Справа № 944/3577/22
Провадження №6/944/10/23
УХВАЛА

26.01.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Згідно з вказаного наказу щомісячно з боржника ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 стягується в користь ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: с.Лелехівка, Яворівського району, Львівської області, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 доходу. Просить даний судовий наказ визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Вважає, що заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, тобто не відповідає формі та змісту, оскільки до суду подано не заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, а позовну заяву про стягнення аліментів. Зазначає, що сторонами у справі визначені не заявник і боржник, а позивач та відповідач. А також в самій заяві ОСОБА_2 зазначає, що при подачі заяви вона керувалась вимогами статей 175, 176, 184 ЦПК України (позовне провадження), а не вимогами статей 160-164 ЦПК України (наказне провадження). Також вважає, що судом при винесенні судового наказу не враховано, що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам пункту 5 частини 1 статті 161 ЦПК України. Звертає увагу, що довідка про місце проживання дітей, надана стягувачем підтверджує, що в дійсності вище вказані діти проживають за місцем проживання батька.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Так як сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, від них не надходило на адресу суду жодних клопотань, з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін.

Як передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Заявлені боржником порушення вимог ЦПК України при поданні заяви про видачу судового наказу не відповідають дійсності, оскільки вказана заява подана ОСОБА_2 відповідає формі і змісту, визначених ст.163 ЦПК, сторонами у справі вказані стягувач ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 . Також, при поданні заяви про видачу судового наказу ОСОБА_5 керувалася вимогами ст.. 160-164 ЦПК України.

Також боржник помилково вважає, що судом при винесенні судового наказу не враховано, що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки стягувачем було заявлено вимогу згідно п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, суд вважає, що судовий наказ було видано згідно норм чинного законодавства з дотриманням вимог, встановлених ст. 160-164 ЦПК України.

Щодо Акту обстеження фактичного проживання сім`ї ОСОБА_2 , суд встановив, що вказаний Акт є належним доказом у справі, який підтверджує, що ОСОБА_2 фактично проживає разом з дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 не вказаний як такий, що фактично проживає за вказаною адресою, що надає право стягувачу ОСОБА_2 на аліменти на утримання дітей.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Заявлена заявником підстава, за якою він просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, не є ні матеріально-правовою (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання), ні процесуально-правовою (обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання).

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2018 року в справі №755/15479/14-ц.

Розглядаючи заяву, суд також зазначає, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності судового рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Враховуючи викладене, а також той факт, що заявником не надано жодного доказу, який би вказував на помилковість видачі судового наказу або на відсутність його обов`язку як боржника, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.М. Колтун