Справа № 209/1815/22
Провадження № 2/209/211/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Таліпової А.Г.

представник відповідача адвокат Бурдіка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловіка та дружини з 01 січня 2004 року по 29 березня 2022 рік; визнати за нею право власності на 1/4 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , а саме: квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку в АТ «Акцент-Банк»» вклад «Стандарт Строковий» SAMABWFD301, рахунок по вкладу № НОМЕР_1 у сумі 82507,39 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, починаючи з 1997 року вона та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , автотранспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1981 та депозитного рахунку відкритого в АТ «Акцент-Банк». З заявою про прийняття спадщини до нотаріальних органів звернулась донька померлого - ОСОБА_2 . Донька є єдиним спадкоємцем померлого. Однак, вказане майно було придбане за спільні сімейні кошти її та ОСОБА_3 , а тому з вказаного майна необхідно виділити належну їй частку. Тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав для визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

21 жовтня 2022 року представник відповідача адвокат Бурдік В.І. подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначено, що позивач була лише другом сім`ї, а факт спільного проживання пов`язаний з обміном майна між ними та в подальшому у 2001 році вони підтвердили цей поділ договором міни, тобто позивачки було відсутнє місце проживання, тому вказані нею відносини не носили характеру сімейних. Оскільки позивач не доведено, що вона з померлим мала реальні сімейні відносини, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 07 грудня 2022 року цивільна справа була прийнята до розгляду суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Багбая Є.Д., у зв`язку з перебуванням судді Замкової Я.В. на лікарняному, розгляд справи було призначено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 11 січня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Таліпова А.Г. просила задовольнити позов в повному обсязі, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню справи.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні обґрунтуванню позову.

Представник відповідача адвокат Бурдік С.І. у задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на обставини викладені ним у відзиві на позовну заяву.

Судом окрім заслуховування особистих пояснень сторін були допитані свідки:

- ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що позивач з померлим ОСОБА_3 почали проживати разом у 1997 році на Черемушках. Жили як чоловік та дружина. Вони дружили родинами. Відповідач після закінчення школи поїхала навчатись у м. Київ. Шлюб з першим чоловіком позивач розірвала у 1997 році.

- ОСОБА_5 , який пояснив суду, що знайомий з позивачем з 1990 року. У кінці 90-х років позивач розійшлась зі своїм чоловіком та почала проживати з ОСОБА_3 . З 1997-1998 років жили сім`єю на лівому березі.

- ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що вона є сестрою першого чоловіка позивача та знайома з нею з 1984 року. У 1997 році позивач пішла до ОСОБА_3 та залишила дитину, а у 1998 році розлучилися. У 2014 році син позивача одружився і з того моменту вони почали спілкуватись.

- ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що вона є тещею сина позивача. З позивачем вона познайомилась у 2014 році та вказала, що ОСОБА_1 жила з ОСОБА_3 родиною, він хотів розписатися, а вона ні.

- ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що вона є кумою позивача та знайома з нею з юнацтва. Вказала, що позивач залишила першу родину та пішла до ОСОБА_3 , жили вони однією родиною.

- ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що вона познайомила з позивачем у 2004 році, коли її син зустрічався з відповідачем, вказує, що позивач з ОСОБА_3 жили однією сім`єю.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

Позивач знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з 17 листопада 1984 року по 22 грудня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.89/.

Позивач проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 однією сім`єю з 1998 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією акту від 26 серпня 2022 року ОСББ «Моноліт Плюс» /а.с.9 оберт, 10 оберт/.

Відповідно до довідок ТОВ «Абонент ХХІ» /а.с.9/, на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та з ним були зареєстровані: ОСОБА_11 співмешканка, ОСОБА_2 дочка.

20 серпня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір міни, відповідно до якого ОСОБА_1 міняє належну їй квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на належну ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 було зареєстровано 11 листопада 2004 року на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с. 10, 11 оберт/.

ОСОБА_3 10 жовтня 2018 року оформив договір № SAMABWFD301 Вклад «Стандарт Строковий» на 12 місяців, який в подальшому був продовжений до 16 жовтня 2021 року включно /а.с.14-15/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у віці 57 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис №586 /а.с.16/.

ОСОБА_1 отримала свідоцтво на поховання ОСОБА_3 30 березня 2022 року /а.с.11/.

Після смерті ОСОБА_3 здійснювала оплату за житлово-комунальні послуги за квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями квитанцій /а.с.17-19/.

Крім того, факт сумсного проживання позивача з ОСОБА_3 також підтверджується наданими позивачем фотографіями /а.с. 20-23/.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги сторін з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 23.04.2020 року у справі №686/8440/16-ц, провадження №61-15699св19 визначено, що «законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

У Постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № № 588/350/15 (провадження № 61-30273св18) вказано, що «для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю». Вирішуючи питання щодо правового режиму майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, «суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо того, що позивач та ОСОБА_3 не проживали однією сім`єю, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд, вислухавши пояснення представників сторін, позивача та свідків у справі, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, доходить висновку, що у судовому засіданні було доведено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2004 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявності між ними відносин, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, побуту, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, спільного відпочинку, а тому єпідстави для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2004 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач не заявляла вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплати судового збору, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір по справі.

Керуючись ст. ст. 3, 71, 74 СК України, 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловіка та дружини з 01.01.2004 року по 29.03.2022 рік.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк»», вклад «Стандарт Строковий» НОМЕР_6 , рахунок по вкладу НОМЕР_7 у сумі 82507,39 (вісімдесят дві тисячі п`ятсот сім) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 судовий збір в розмірі 2844,10 ( дві тисячі вісімсот сорок чотири гривні десять копійок) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 лютого 2023 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая