Провадження № 2/686/891/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23 січня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Ковалі І.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребовування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребовування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , яку отримав в порядку приватизації. У підвалі вказаного будинку розташовані допоміжні приміщення.

Підвальне приміщення будинку загальною площею 221 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 - офіс з влаштованим окремим входом) перебувало у власності і володінні ОСОБА_4 .

До площі цього підвального приміщення належного ОСОБА_4 були неправомірно включені допоміжні приміщення, які належать на праві власності мешканцям будинку, а саме: частина коридору VI площею 4,8 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральня 1-16 площею 1,3 квадратних метра.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року (справа №686/24187/17):

Витребувано у ОСОБА_4 : частину коридору VI площею 4,8 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , та входять до складу нежитлового приміщення - офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Зобов`язано ОСОБА_4 звільнити: коридор VI площею 23,0 квадратних метра, сходову клітину XIX площею 10,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Додатковою постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.07.2020 року (справа №686/24187/17) зобов`язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перешкод у користуванні коридором VI площею 18,2 квадратних метра та сходовою клітиною XIX площею 10,9 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , не виконавши постанови Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року та від 20.07.2020 року у справі №686/24187/17, скориставшись незаконним скасуванням арешту на нежитлове приміщення площею 221 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) відчужив 12.01.2022 року це приміщення площею 221 кв.м., яке йому не належало, ОСОБА_6 (згідно договору дарування, серія та номер: 67, посвідченим приватним нотаріусом Романішиним Я.О., Хмельницького міського нотаріального округу, Хмельницької обл., індексний номер рішення: 62822204).

Згодом ОСОБА_6 13.01.2022 року подарувала на підставі договору серія та номер:68, посвідченого приватним нотаріусом Романішиним Я.О., Хмельницького міського нотаріального округу, Хмельницької обл., індексний номер рішення: 62827519 підвальне приміщення площею 221 кв.м. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

Оскільки в 221 кв.м. (площа об`єкта нерухомого майна номер 101) включено площу приміщень, які ОСОБА_4 не належали, то, не зважаючи на реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , має бути скасована реєстрація всього приміщення.

У розумінні закону, право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характуру для поновлення порушенного права і припинення дій, які порушують це право.

Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним.

Такими способами захисту порушеного права є вимога власника про «витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Серед іншого, власник майна може звернутися до суду з вимогою до іншої особи про вчинення певних дій для запобігання цьому порушенню.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально - визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором дарування набули частину підвального приміщення житлового будинку загальною площею 221,0 кв.м, до складу якого входять належні мешканцям цього будинку на праві спільної сумісної власності допоміжні приміщення: частина коридору VI площею 4,8 кв.м, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 кв.м, коридор 1-6 площею 18,9 кв.м, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 кв.м, приміщення 1-12 площею 41,1 кв.м, коридор 1-15 площею 5,5 кв.м, вбиральня 1-16 площею 1,3 кв.м.

Ці нежитлові приміщення вибули з володіння співвласників житлового будинку поза їх волею, а між останніми та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не існує жодних правовідносин.

При цьому, власник з дотримання вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

З врахуванням наведеного позивач просить:

- витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : частину коридору VI площею 4,8 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , та входять до складу нежитлового приміщення - офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (по 1/2 офісу відповідно).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечив.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, доказів на підтвердження поважності неприбуття в судове засідання суду не подали.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва від 27.12.2002 року про право власності на житло.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року в справі №686/24187/17:

- скасовано державну реєстрацію права власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на 154,0 квадратних метра нежитлового приміщення підвалу по АДРЕСА_2 , здійснену 9 серпня 2010 року на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 19 квітня 1999року, виданого Хмельницьким міським управлінням житлово-комунального господарства (реєстраційний номер майна 31175857).

- витребувано у ОСОБА_4 : частину коридору VІ площею 4,8 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , та входять до складу нежитлового приміщення офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

- зобов`язано ОСОБА_4 звільнити: коридор VІ площею 23,0 квадратних метра, сходову клітину ХІХ площею 10,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 .

В решті позову про витребування майна з чужого незаконного володіння та звільнення підвального приміщення відмовлено.

У вказаній постанові Хмельницький апеляційний суд зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 за договором дарування набув частину підвального приміщення житлового будинку загальною площею 221,0 кв.м, до складу якого входять належні мешканцям цього будинку на праві спільної сумісної власності допоміжні приміщення: частина коридору VІ площею 4,8 кв.м, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 кв.м, коридор 1-6 площею 18,9 кв.м, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 кв.м, приміщення 1-12 площею 41,1 кв.м, коридор 1-15 площею 5,5 кв.м, вбиральня 1-16 площею 1,3 кв.м.

Ці нежитлові приміщення вибули з володіння співвласників житлового будинку поза їх волею, а між останніми та ОСОБА_4 не існує жодних правовідносин.

За таких обставин співвласники житлового будинку в особі ОСОБА_1 і ОСОБА_5 вправі витребувати названі приміщення підвалу з незаконного володіння ОСОБА_4 ..

У свою чергу, частина коридору VІ площею 18,2 кв.м і сходова клітина ХІХ площею 10,9 кв.м не вибували з володіння співвласників житлового будинку, разом із тим, ОСОБА_4 перешкоджає їм користуватися цими приміщення, тому порушене право позивачів підлягає захисту.

ОСОБА_4 фактично зайняв приміщення підвалу житлового будинку, які належать його мешканцям, внаслідок чого останні вправі вимагати від нього звільнення цих приміщень. Задоволення цієї вимоги призведе до реального відновлення порушених прав позивачів.

Оскільки решта приміщень підвалу, зокрема: технічне приміщення V площею 4,3 кв.м, коридор ХVІ площею 4,9 кв.м, умивальник ХVІІ площею 1,4 кв.м, кабінет ХVІІІ площею 10,1 кв.м, коридор 1-1 площею 8,8 кв.м, коридор 1-2 площею 9,1 кв.м, щитова 1-3 площею 0,6 кв.м, приміщення 1-5 площею 43,0 кв.м, офісне приміщення 1-8 площею 18,5 кв.м, вбиральня 1-9 площею 1,4 кв.м, умивальник 1-10 площею 2,2 кв.м, приміщення 1-13 площею 37,8 кв.м, підсобне приміщення 1-14 площею 1,8 кв.м, торговий зал 2-1 площею 42,1 кв.м, приміщення персоналу 2-2 площею 3,6 кв.м, тамбур 2-3 площею 1,4 кв.м, санвузол 2-4 площею 1,5 кв.м, - не належать мешканцям житлового будинку на праві спільної власності, то ці приміщення не можуть бути витребувані на користь позивачів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що права ОСОБА_1 і ОСОБА_5 щодо названих приміщень не порушені, тому позов у цій частині є безпідставним.

Додатковою постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.07.2020 року (справа №686/24187/17) зобов`язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перешкод у користуванні коридором VІ площею 18,2 квадратних метра та сходовою клітиною ХІХ площею 10,9 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 12.01.2022 року відчужив нежитлове приміщення площею 221 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яке йому не належало, ОСОБА_6 (згідно договору дарування, серія та номер: 67, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О., індексний номер рішення: 62822204).

13.01.2022 року ОСОБА_6 подарувала на підставі договору серія та номер:68, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О., індексний номер рішення: 62827519 підвальне приміщення площею 221 кв.м. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

Вказані обставини підтверджуються: постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року в справі №686/24187/17; додатковою постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.07.2020 року (справа №686/24187/17); висновком судового експерта №726/019; свідоцтвом від 27.12.2002 року про право власності на житло; інформаційною довідкою № 301238541 від 04.05.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХІІ, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно п. 2 ст. 10 Закону №2482-ХІІ власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року №2866-ІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Також відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 1 ст. 330 ЦК України визначено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу ч. 3 ст. 26 Закону №1952-ІV (в редакції на даний час) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, з наведеного вище вбачається, що після ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови від 14.07.2020 року в справі №686/24187/17, та витребовування в ОСОБА_4 частини приміщень, які входять до складу нежитлового приміщення офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), останній відчужив вказаний об`єкт нерухомого майна спочатку ОСОБА_6 , яка згодом подарувала його ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином нежитлові приміщення повторно вибули з володіння співвласників житлового будинку поза їх волею, і за таких обставин співвласники житлового будинку, в т.ч. позивач, вправі витребувати названі приміщення підвалу з незаконного володіння відповідачів, оскільки їх права щодо вищевказаних приміщень порушено.

Окрім наведеного, після ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови від 14.07.2020 року в справі №686/24187/17, яким також скасовано державну реєстрацію права власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на 154,0 квадратних метра нежитлового приміщення підвалу по АДРЕСА_2 , здійснену 9 серпня 2010 року на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 19 квітня 1999року, попереднім власником ОСОБА_4 на виконання зазначеного рішення суду не вжито заходів щодо внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо приміщення офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню і слід витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : частину коридору VІ площею 4,8 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , та входять до складу нежитлового приміщення офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 221 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по офісу за кожним відповідно.

Згідно ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений відповідно до Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, як інвалід 2 групи, з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 12405грн., в рівних частинах з кожного відповідача по 6202грн.50коп. (5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 2481х5=12405/2)

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,15,76,81,141,182,258,259,263-265,280 ЦПК України, 330,355,369,382,386,387,388,391 ЦК України, Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ): частину коридору VІ площею 4,8 квадратних метра, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 квадратних метра, коридор 1-6 площею 18,9 квадратних метра, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 квадратних метра, приміщення 1-12 площею 41,1 квадратних метра, коридор 1-15 площею 5,5 квадратних метра, вбиральню 1-16 площею 1,3 квадратних метра, - які розташовані у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , та входять до складу нежитлового приміщення офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 221 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по офісу за кожним відповідно.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави 12405грн. судового збору, з кожного по 6202грн.50коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , житель: АДРЕСА_4 ).

Відповідачі: ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_3 ); ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 , жителька: АДРЕСА_3 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 02.02.2023 року.

Суддя: