КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1219/2023
справа №753/6657/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Трусової Т.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та боргів подружжя, 3-я особа ТОВ "ФК "Інвест-Кредо", -

встановив:

У квітні 2018 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом, неодноразово уточненим в ході розгляду справи, про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на це майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 10 квітня 2000 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох синів: повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З березня 1999 року сторони проживали однією сім`єю у квартирі, яку позивачка наймала за власні грошові кошти. У подальшому у сторін народився син ОСОБА_3 , після чого сторони переїхали жити у придбану ними квартиру за адресом: АДРЕСА_1 . З моменту народження ІНФОРМАЦІЯ_3 за цією адресою проживає молодший син ОСОБА_4 .

Вказує, що за час шлюбу набуто 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 55 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира, стала власністю відповідача на підставі фіктивного договору її дарування від рідної сестри ОСОБА_2 - вихователя дитячого садку ОСОБА_7 , яка не мала та не має реального доходу на придбання цієї квартири з метою подальшого її дарування відповідачу.

Окрім цього, сторони набули двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 500 000 грн, та двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 360 000 грн, які зареєстровані за відповідачем.

Також подружжя придбало п`ять автомобілів, а саме: VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску, вартістю 430 000 грн, NISSAN, модель NAVARA, 2007 року випуску, вартістю 270 000 грн, який відповідач продав 04 квітня 2018 року без її дозволу, FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску, вартістю 230 000 грн, RENAULT, модель MASTER, 2008 року випуску, вартістю 213 000 грн та MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску, вартістю 326 000 грн, які зареєстровані за відповідачем.

Вказує, що у березні 2018 року відповідач залишив сім`ю заради іншої жінки та кардинально змінив своє ставлення до неї та дітей. Він перестав давати гроші на утримання молодшого сина, який має захворювання кишківника і потребує постійного догляду.

Зазначає, що відповідач заснував ТОВ «Екобудсистем», а також став приватним підприємцем. Він успішно займався бізнесом, а позивачка займалася домашнім господарством та виховувала дітей.

Мотивуючи наведеним, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (том 1 а.с.200), просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 ; квартиру АДРЕСА_5 ; автомобіль марки VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску; автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску; автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску.

Відповідачу просить виділити майна на загальну суму 963 000 грн, а саме: автомобіль марки RENAULT, модель MASTER, 2008 року випуску, та 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 .

У подальшому позивачка дізналася про наявність у відповідача коштів на банківських рахунках, а тому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог ( том 2 а.с. 70) просить суд: виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_4 ; виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску; виділити ОСОБА_1 та визнати право власності на автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску; виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску; виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на частину коштів, що знаходяться на банківських рахунках в АТ «АЛЬФА-БАНК», АТ «УКРСИББАНК» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву.

Вимоги заяви мотивує тим, що після припинення фактичних шлюбних відносин відповідачка продала без його згоди автомобіль NISSAN, модель NOTE, 2013 року випуску, який також був спільною сумісною власністю. Він у свою чергу продав автомобіль NISSAN, модель NAVARA, 2007 року випуску. Вартість цих автомобілів має бути врахована при поділі спільного майна подружжя, двох квартир та шести автомобілів, яке він оцінив у 2 877 260 грн.

Крім того, вказує, що поділу також підлягають кредити, взяті на його ім`я в АКБ «ТАС-Комерцбанк» для придбання квартири АДРЕСА_4 , та на потреби сім`ї, взятий в ПАТ «КБ «ПРИВАТ БАНК».

Вказує, що відповідачка усе своє життя не працювала та не приносила в сім`ю жодного доходу, вона користується меблями та побутовою технікою, які залишились у квартирі АДРЕСА_4 , вартістю 250 000 грн.

Мотивуючи наведеним, просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_5 , на 9/100 частку квартири АДРЕСА_4 , автомобіль марки RENAULT, модель MASTER, 2008 року випуску, автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску, автомобіль марки VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску, автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску.

За відповідачкою просив визнати право власності на 91/100 частину квартири АДРЕСА_4 , а банківський кредит за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2017 року, укладений між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» визнати спільним боргом.

Дарницький районним суд міста Києва рішенням від 04 червня 2021 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнав за ОСОБА_1 право власності на:

- частину квартири загальною площею 54 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2007, запис у реєстрі № кдз-7619;

- частину квартири загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 29.06.2005, справа № 2-858/05, реєстраційний номер майна: 11874443.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділив ОСОБА_1 :

- автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , вартістю 133 520 гривень з одночасним припиненням права власності на зазначений автомобіль у ОСОБА_2 ;

- автомобіль марки VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , вартістю 270 350 гривень, з одночасним припиненням права власності на зазначений автомобіль у ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнав за ОСОБА_2 право власності на:

- частину квартири загальною площею 54 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2007, запис у реєстрі № кдз-7619;

- частину квартири загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 29.06.2005, справа № 2-858/05, реєстраційний номер майна: 11874443:

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділив ОСОБА_2 :

- автомобіль марки RENAULT, модель MASTER, 2008 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , вартістю 108 330 гривень;

- автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , вартістю 235 060 гривень.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості часток відчужених сторонами не в інтересах сім`ї автомобілів NISSAN Note E11E (ідентифікатор (VIN): НОМЕР_13 ) та NISSAN NAVARA (ідентифікатор (VIN): НОМЕР_14 ), в сумі 6 380 гривень та судові витрати в сумі 2 808 гривень 28 копійок, а усього 9 188 гривень 28 копійок.

Визнав борг ОСОБА_2 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2017 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 , спільним боргом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Вказує, що оскаржуване рішення в частині часткового незадоволення позову ОСОБА_1 , а також у частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 є незаконним, оскільки суд першої інстанції не з`ясував обставини справи. ОСОБА_2 не довів обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що ОСОБА_2 не виконано вимоги ухвали, занесеної до протоколу судового засідання, якою зобов`язано ОСОБА_2 направити залученій третій особі зустрічну позовну заяву. Вказує, що суд не постановив письмову ухвалу про прийняття до спільного розгляду первісного позову із зустрічним, також не ухвалив письмову ухвалу про об`єднання цих позовів в одне провадження. Враховуючи наведене, суд не прийняв до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 у встановлений ЦПК України спосіб.

Посилається на відсутність у справі обов`язкових письмових ухвал, а також те, що у протоколах судових засідань відсутні зазначення про прийняття ухвал, занесених до протоколів судових засідань.

Вказує, що у суду першої інстанції відсутні процесуальні підстави для прийняття до уваги усіх доказів ОСОБА_2 .

Посилається на незаконність залучення до розгляду справи третьої особи, оскільки така залучена під час розгляду справи по суті, а не на стадії підготовчого судового засідання.

Зазначає, щодо необхідності задоволення первісного позову в повному обсязі. В обґрунтування посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №456/828/17 та від 16 грудня 2019 року у справі № 308/4390/18.

Звертає увагу суду, що різниця у вартості майна, яке ОСОБА_1 просить виділити їй, тільки на 211 000 грн. більша, ніж вартість майна, що вона просить виділити ОСОБА_2 . При цьому, по спірне майно не можливо поділити абсолютно порівну.

Вказує, що дитина сторін у справі проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Звертає увагу, що відповідач відповідно до розрахунку має заборгованість по аліментам у розмірі 95 000,00 гривень (станом на 31 січня 2020 рік). Станом на 30 травня 2021 року борг складає 175 000,00 гривень.

Вказує, що матеріалах справи відсутні документи, які встановлюють правовий та будь-який інший зв`язок між АКБ «ТАС - Комерцбанк», про який ОСОБА_2 зазначив у зустрічному позові, що відповідач брав кредит та ПАТ «Дельта банком», з яким, начебто, третьою особою - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», укладено договір відступлення права вимоги, що повністю та беззаперечно вказує на незаконність рішення суду у частині визнання спільним боргом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 . Окремо звертає увагу, що суд першої інстанції вказав, що кредитний договір від 2017 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції:

- скасувати рішення суду першої інстанції у частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 ;

- залишити у силі рішення суду першої інстанції, яким виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 54 кв.м., житлова площа 29,9 кв.м., що складається з двох кімнат;

- виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 37,5 кв.м., житлова площа 23,9 кв.м., що складається з двох кімнат;

- залишити у силі рішення суду першої інстанції, яким виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на автомобіль марки VOLVO, модель ХС-90, рік випуску - 2007, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_15 з одночасним припиненням на нього право власності ОСОБА_2 ;

- залишити у силі рішення суду першої інстанції, яким виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, рік випуску - 2012, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_16 з одночасним припиненням на нього право власності ОСОБА_2 ;

- виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на частин грошових коштів, а саме на 5 178,78 грн., що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_17 (валюта Українська гривня), який відкритий ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК";

- виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на частин грошових коштів, а саме на 5 178 грн, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_17 (валюта Українська гривня), який відкритий ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК";

- залишити у силі рішення суду першої інстанції, яким виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 54 кв.м., житлова площа 29,9 кв.м., що складається з двох кімнат;

- залишити у силі рішення суду першої інстанції, яким виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, рік випуску 2007, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_18 ;

- залишити у силі рішення суду першої інстанції, яким виділено ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_19 , та визнано за ним право власності на автомобіль марки RENAULT, модель MASTER, рік випуску - 2008, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_20 , реєстраційний номер НОМЕР_21 , зареєстрований на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_22 , виданого 28.04.2011 року УДАІ в м. Києві;

- у зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити повністю, у тому числі у частині визнання спільним боргом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія Інвест- Кредо» за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 .

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 14 106 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити із викладених в ній підстав.

Представник відповідача ОСОБА_10 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив судове рішення залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково первісний та зустрічний позови, суд першої інстанції вказав, що суду не надано доказів наявності між сторонами домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спільному сумісному майні подружжя, а тому слід виходити з того, що частки подружжя у праві спільної сумісної власності на майно є рівними.

Суд першої інстанції вказав, що дві квартири підлягають поділу порівну, по 1/2 кожному, що відповідає сумі (302 590 грн +1 378 170 грн) / 2 = 840 380 грн. Позовні вимоги обох сторін співпадають в частині залишення за відповідачем автомобіля марки RENAULT, модель MASTER, 2008 року випуску, вартістю 108 330 грн, а тому не підлягають доказуванню відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України. Окрім цього, суд вирішив виділити відповідачу у власність автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску, вартістю 235 060 грн, а позивачці - автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску, вартістю 133 520 грн, та автомобіль марки VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску, вартістю 270 250 грн. Позивачка має компенсувати відповідачеві половину вартості проданого нею автомобіля марки NISSAN Note E11E, вартістю 188 000 грн, тобто 94 000 грн, а відповідач має компенсувати позивачці половину вартості проданого ним автомобіля марки NISSAN NAVARA, вартістю 261 240 грн, тобто 130 620 грн. Після проведення взаєморозрахунків, з урахуванням різниці вартості часток, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути кошти в сумі 6 380 грн. (130 620 - (30 240 (різниця вартості часток) + 94 000)).

Також суд вказав, що позивачці виділено майна на загальну суму 1 432 250 грн при її частці у майні 1 438 630 грн. Різниця в сумі 6 380 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, і є різницею вартості проданих сторонами авто після взаємозаліку.

Вирішуючи спір в частині визнання боргу спільним, суд зробив висновок, що борг за кредитним договором одного з подружжя ділиться між колишнім подружжям за таких умов: кредитний договір укладений під час шлюбу; кредитний договір укладений в інтересах сім`ї; одержаний кредит використаний в інтересах сім`ї, а не у власних, не пов`язаних із сім`єю, інтересах одного з подружжя. Оскільки кредитні кошти були використані під час шлюбу для придбання квартири, в якій проживало подружжя до припинення відносин, тобто в інтересах сім`ї, відповідальність за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2017 року, укладеним АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником є «Фінансова компанія Інвест-Кредо», т. 3, а. с. 40-47) та відповідачем ОСОБА_2 , є спільним боргом позивачки та відповідача.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про визнання за позивачкою права власності на частину грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я відповідача в АТ «Альфа-банк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», суд врахував, що по-перше, відповідач користувався цими рахунками у період, коли сторони вже не проживали разом та не мали спільного бюджету, тобто ці кошти є його особистим майно, а по-друге, кошти на рахунках відсутні.

Згідно статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За приписами частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені статтею 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 зазначеної норми особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Судом установлено такі фактичні обставини.

З даних свідоцтва про одруження НОМЕР_23 установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 квітня 2002 року уклали шлюб (том 1 а.с.15).

За час перебування у шлюбі сторони набули таке майно:

- 29 серпня 2005 року - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 37,5 кв. м., житловою площею 23,9 кв. м., реєстраційний номер майна: 11874443. Власником квартири є ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 23, 27-30);

- 19 листопада 2007 року - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 кв. м. Власником квартири є ОСОБА_2 (том 1, а.с. 24);

- згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 03 липня 2012 року - автомобіль марки FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_25 (том 1 а.с.218).;

- згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_26 16 травня 2008 року - автомобіль марки NISSAN NAVARA (ідентифікатор (VIN): НОМЕР_14 ), 2007 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_27 (том 1 а.с.220);

- згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 28 квітня 2011 року - автомобіль марки RENAULT, модель MASTER, 2008 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 (том 1 а.с.219).;

- згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 02 березня 2011 року - автомобіль марки VOLVO, модель XC-90, 2007 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (том 1 а.с.221);

- згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 27 липня 2013 року - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, 2007 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 (том 1 а.с.222);

- з даних відповіді Головного сервісного центру МВС України №31/647аз 11 жовтня 2013 року автомобіль марки NISSAN Note E11E (ідентифікатор (VIN): НОМЕР_13 ), що був зареєстрований за позивачкою ОСОБА_1 (т. 2, а. с. 14).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість автомобіля NISSAN Note E11E (ідентифікатор (VIN): НОМЕР_13 становить 188 000 грн (том 1, а. с. 233-234).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість автомобіля NISSAN NAVARA (ідентифікатор (VIN): НОМЕР_14 ) становить 261 240 грн (том 1, а. с. 235-236).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість автомобіля FIAT, модель DOBLO CARGO FURGONE номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 становить 133 520 грн (том 1, а. с. 237-238).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість автомобіля VOLVO, модель XC-90, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4 становить 270 350 грн (том 1, а. с. 239-240).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 становить 302 590 грн (том 1, а. с. 241- 242).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 становить 1 378 170 грн (том 1, а. с. 243-244).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість автомобіля RENAULT, модель MASTER, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_7 становить 108 330 грн (том 1, а. с. 245-246).

Згідно даних звіту з незалежної оцінки майна виготовленого ТОВ "Парк лейн Україна" від 22 травня 2019 року, ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 209 CDI, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_10 становить 235 060 грн (том 1, а. с. 247-248).

Згідно даних кредитного договору № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком "ТАК-Комерцбанк" та ОСОБА_2 , банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 130 000,00 доларів США на строк з 19 листопада 2007 року по 18 листопада 2036 року включно.

Пунктом 1.4. укладеного договору визначено, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу між позичальником та ОСОБА_12 з метою придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_4 (том 1 а.с.223-231).

З даних іпотечного договору від 19 листопада 2007 року установлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 кв. м. передана банку в іпотеку з метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору (том 3, а. с. 37-39).

З вимог апеляційної скарги убачається, що скаржницею оскаржується рішення суду в частині вирішення вимог щодо такого майна: квартири АДРЕСА_5 ; грошових коштів, а саме на 5 178,78 грн., що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_17 (валюта Українська гривня), який відкритий ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК"; а також в частині вирішення зустрічного позову щодо визнання спільним боргом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 .

Згідно із статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував положення статей 69,70 СК України та обґрунтовано визнав право власності за кожним із подружжя на 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 .

Переконливих доводів, які давали б підстави для визнання права власності на цю квартиру в цілому за позивачкою, апеляційна скарга не містить.

В частині грошових коштів, а саме на 5 178,78 грн., що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_17 (валюта Українська гривня), який відкритий ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК" , колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції щодо використання цього рахунку відповідачем в період окремого проживання подружжя, на час вирішення спору такі кошти на рахунках відсутні, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів також уважає правильними висновки суду першої інстанції в частині визнання спільним боргом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Згідно даних кредитного договору № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року, цей договір укладено між Акціонерним комерційним банком "ТАК-Комерцбанк" та ОСОБА_2 , банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 130 000,00 доларів США на строк з 19 листопада 2007 року по 18 листопада 2036 року включно та пунктом 1.4. укладеного договору визначено, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу між позичальником та ОСОБА_12 з метою придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_4 .

У Постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 752/7501/18 Верховний Суд вказав, що тлумачення частини четвертої статті 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника).

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Відповідна позиція закріплена, зокрема, в Постанові КЦС ВС від 24 травня 2022 року у справі № 333/911/20.

У постанові КЦС ВС від 05 жовтня 2021 року у справі № 755/16464/20, зазначено, що внаслідок придбання подружжям квартири у кредит, боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, який підписав договір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц суд вказав, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що борг перед ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» за кредитним договором № 2614/1107/71-010 від 19 листопада 2007 року є спільним боргом сторін.

При цьому, судом вказану квартиру в рівних частках поділено між сторонами та позивачкою визнано правильним такий поділ майна.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом не вирішено питання про прийняття зустрічного позову, відхиляються колегією суддів, оскільки в судовому засіданні 06 червня 2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову, що підтверджено даними звукозапису судового засідання. Відображення в протоколі судового засідання постановленої ухвали суду не в повному обсязі (вказано лише долучити зустрічний позов) не дає підстав уважати про невчинення такої процесуальної дії.

Доводи апеляційної скарги в частині залучення до участі у справі третьої особи ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" відхиляються колегією суддів, оскільки не впливають на правильність висновків суду.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова