Справа № 158/2778/22
Провадження № 2/0158/39/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що 07.07.2022 року відповідач. в період часу з 21 год. 30 хв. по 21 год. 50 хв., в м. Ківерці, по вул. Свободи, Волинської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння пошкодив лобове скло та дах автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. « НОМЕР_1 », темно синього кольору, який був припаркований навпроти будинку №32, який належить їй. Внаслідок чого, на підставі постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.08.2022 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.11.2022 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву чи заяви про розгляд справи з викликом сторін до суду подано не було.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9).
За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.06.2022 року, позивач ОСОБА_1 являється власником автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. « НОМЕР_1 » /а.с.15/.
Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.08.2022 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.
З вищевказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 , 07.07.2022 року в період часу з 21 год. 30 хв. по 21 год. 50 хв., в м. Ківерці по вул. Свободи Волинської області, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, нечітке мовлення, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, пошкодив лобове скло, бив кулаком по даху автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. « НОМЕР_1 », темно-синього кольору, який був припаркований на узбіччі проїжджої частини, навпроти будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , внаслідок чого на даху транспортного засобу утворилась вм`ятина /а.с.9/.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до угоди на проведення висновку експерта по визначенню вартості відновлюваного ремонту автомобіля №37, вартість проведення зазначеної вище експертизи становить 1600 грн. /а.с.10/.
У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як встановлено судом, факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу у результаті хуліганських дій з боку відповідача підтверджується постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.08.2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд приходить до переконання що позивачем ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами факт пошкодження її транспортного засобу з вини відповідача.
Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявність її вини.
Отже, в ході розгляду справи судом встановлено факт порушення відповідачем прав позивача, а відтак наявні правові підстави покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу моральну шкоду, яку відповідно до принципів розумності та справедливості, суд визначає в розмірі 4000 грн.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
З метою відновлення свого порушеного права, позивачем ОСОБА_1 понесені витрати за проведення експертизи вартістю 1600 грн. та витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 992,40, а тому вказані витрати слід стягнути в її користь з відповідача ОСОБА_2 .
Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
З договору про надання правової допомоги №76/22 від 21.11.2022 року, додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №76/22 від 21.11.2022 року, акту приймання-передачі наданих послуг та квитанції до прибуткового касового ордера №76/22 від 23.11.2022 року, судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 5000 гривень.
З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 5000 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 89, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині заявлених вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. та витрати повязані з наданням правничої допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Шляхтур Надія Володимирівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька