Справа №295/6620/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Карпішиній С.С.,

за участю представника заявника - адвоката Томашевської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті ведення бойових дій в районі н.п. Курулька Барвінківського району Харківської області загинув ОСОБА_3 . За словами заявника, з 22.10.2001 року по день загибелі вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. За змістом заяви, в період з 2014 року по 2017 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фізично не проживали разом, оскільки ОСОБА_4 виконував свої службові обов`язки в зоні АТО. Тобто, як вказує заявник, в період з 2001 року по 2014 рік та з 2017 року по 2022 рік вона та загиблий ОСОБА_3 фактично проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, таким чином фактично складали сім`ю. За словами заявника, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для подальшого призначення та отримання грошового забезпечення, грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців», Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

З огляду на викладене у заяві, ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що наділяє правами члена сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

Представник заявника - адвокат Томашевська О.А. в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Житомирського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що заявник з його двоюрідним братом ОСОБА_3 постійно проживали разом з 2001 року до дня смерті ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Три чи чотири рази купували обручки та намагались розписатись, але офіційно одружені не були. ОСОБА_7 допомагав заявниці по господарству. За словами свідка, у ОСОБА_1 є донька ОСОБА_8 та ОСОБА_3 фактично опікувався нею як батько, допомагав. Також свідку відомо, що заявник із ОСОБА_9 разом робили ремонт у квартирі на Малікова , обробляли город по АДРЕСА_1 та разом купували меблі в будинок по АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала показання, що покійного ОСОБА_12 знає 29 років, це її кум і товариш чоловіка. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 жили разом приблизно з 2001 року. Спочатку вони проживали на Маликовському масиві до того як ОСОБА_13 пішов в АТО, а в подальшому жили разом по АДРЕСА_1 . Офіційно ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не розписані, хоча останній декілька разів робив відповідну пропозицію заявнику. Свідок зазначила, що ОСОБА_14 і ОСОБА_13 вели спільний побут, піклувалися один про одного, ОСОБА_13 виховував доньку заявника, а ОСОБА_14 у свою чергу доглядала за батьком ОСОБА_7 , коли ОСОБА_3 був в АТО. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом ходили по гриби, на рибалку, приходили в гості до свідка.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що заявниця - жінка його кума ОСОБА_7 , але офіційно в шлюбі вони не перебували, разом проживали десь з 2001 року по АДРЕСА_1 , а останній час жили у ОСОБА_16 по вул. Монтана. Там раніше проживали батьки ОСОБА_16 , після смерті яких останній залишився у будинку. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 разом вели господарство, разом відпочивали як сім`я. Донька заявника - ОСОБА_8 жила разом з ними, ОСОБА_13 вважав її своєю дочкою. Свідок додав, що разом з заявником та ОСОБА_3 ходили на рибалку, по гриби, в театр.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Як вбачається з повідомлення про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України, причина смерті: мінно-вибухова травма, множинні проникаючі осколкові та вогнепальні поранення тулуба і кінцівок (а.с. 13).

Згідно з довідкою №532, виданою 21.06.2022 року ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир», ОСОБА_1 та цивільний чоловік ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22.10.2001 року по кінець січня 2014 року та вели спільне господарство (а.с. 15).

Як вбачається з акту про проживання особи без реєстрації від 21.06.2022 року, затвердженого директором ПП «КВЖРЕП №8», ОСОБА_1 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїм чоловіком, вели спільне господарство та жили однією сім`єю. Чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який героїчно загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

За відомостями Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в архіві відділу зберігається актовий запис про шлюб №1750 від 12.11.1998 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Шлюб розірваний на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2000 року та складений актовий запис про розірвання шлюбу у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за №412 від 16.08.2001 року (а.с. 82, 101).

Крім цього, у матеріалах справи відсутні відомості про будь-який шлюб, зареєстрований гр. ОСОБА_1 , у тому числі за період з 22.10.2001 року.

Із витребуваної судом копії спадкової справи №158/2022, заведеної Житомирською державною нотаріальною конторою Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у визначений законодавством України строк із заявами про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, з огляду на матеріали спадкової справи, немає.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року зазначив, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

З огляду на досліджені докази та встановлені в ході судового розгляду обставини суд вважає, що заявником доведено факт її проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Разом із цим, установлення факту постійного проживання заявника з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу юридично є можливим тільки з 01 січня 2004 року, оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01 січня 2004 року, таких положень не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року (постанова Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі №546/912/16-ц).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

На момент звернення ОСОБА_1 із заявою про виплату згаданої одноразової грошової допомоги стаття 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" містила наступну редакцію - «у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України».

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Листом від 02.08.2022 за №2076 Житомирський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив ОСОБА_1 , що не відмовив їй в надісланні до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги, а чекає від неї додаткові документи про встановлення юридичного факту проживання заявниці із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Дані документи необхідні для прийняття комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідного рішення про можливість виплати вище зазначеної одноразової грошової допомоги (а.с. 80-81).

Окремо судом звернуто увагу, що стаття 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із 25.08.2022 року була викладена у новій редакції, відповідно до якої «право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого)».

Заінтересованою особою ОСОБА_2 не надано та у матеріалах справи відсутні докази її належності до членів сім`ї ОСОБА_3 згідно із положеннями СК України та/або її перебування на утриманні загиблого відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Крім цього ОСОБА_2 , яка являється донькою загиблого ОСОБА_3 , досягла повноліття і не має правового статусу дитини в розумінні статті 6 СК України.

Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження є необхідним заявнику ОСОБА_1 для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту проживання однією сім`єю з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного вище, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 264, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа 1: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа 2: ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа 3: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Суддя