Провадження № 2/369/1179/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/17929/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни, третя особа: Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни (далі відповідач), третя особа: Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області про визнання протиправною та скасування постанови приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни від 01 жовтня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,1387 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :01:001:5031; зобов`язання Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни видати ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 листопада 2009 року громадянин ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, склав заповіт, відповідно до якого заповідав ОСОБА_1 належні йому на праві власності земельну ділянку, площею 0,1987 га та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті заповідача позивач фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з ним в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується записами у будинковій книзі та відповідним штампом у паспорті позивача.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори, де дізнався, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світланою Миколаївною 02.07.2019 року.

01 жовтня 2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надав всі вказані нотаріусом документи. Однак постановою від 01 жовтня 2021 року вихідний № 106/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,1387 га за тією ж адресою. Підставою для відмови слугувало те, що в матеріалах спадкової справи міститься довідка № 146, видана виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 13.02.2019, яка була надана дружиною померлого, з якої вбачається, що померлий на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 , 1941 року народження, та ОСОБА_5 , 1958 року народження.

Відповідно до відповіді Білогородської сільської ради на звернення позивача щодо підстав та обставин видачі довідок дійсно наявна інформація про її видачу, але датовано її 20 лютого 2019 року, інформація про підстави її видачі відсутня.

У відповідь на запит приватного нотаріуса Винник С.М. від 01.10.2021 № 101/02-14 відділом з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання громадян, формування і ведення реєстру територіальних громад Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області була надана відповідь від 01.10.2021 № 04-49/5425, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані 3 особи: позивач, колишня дружина позивача ОСОБА_6 , неповнолітня донька позивача ОСОБА_7 .

Відповідно до рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30 липня 2009 року № 2/3 було надано дозвіл ОСОБА_3 на видачу нової будинкової книги у зв`язку з її втратою.

На виконання вищезазначеного рішення, Гореницькою сільською радою 06.08.2009 року був виданий дублікат будинкової книги, до якого внесені відомості погосподарських книг сільради.

На час видачі сільською радою нової будинкової книги ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 там зареєстровані не були і досить тривалий час вже не проживали з ОСОБА_3 .

Родина позивача проживала з спадкоємцем допомагала йому по господарству. У них завжди були добрі відносини, тому 11.08.2009 року за ініціативою та згодою ОСОБА_3 , як власника будинку, родина позивача була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , а згодом спадкодавець заповів належне майно позивачу.

Позивач вказує, що дії відповідача щодо відмови у вчиненні нотаріальних дій суперечать законодавству.

Наявність відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_3 не свідчить про наявність на теперішній час інших спадкоємців, крім позивача, оскільки ОСОБА_4 , яка була дружиною спадкодавця і відповідно до вимог статті 1241 Цивільного кодексу України мала право на обов`язкову частку у спадщині, померла, а у відповідності до вимог частини першої статті 1276 Цивільного кодексу України право на прийняття обов`язкової частки у спадщині у разі смерті спадкоємця не переходить до його спадкоємців.

Враховуючи наведене, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2022 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

06.06.2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого остання заперечила проти задоволення позовних вимог.

Відповідач зазначила, що оскільки Довідка № 04-49/5425 від 01.10.2021 року та Довідка № 146 від 13.05.2019 року про склад зареєстрованих осіб у будинку АДРЕСА_1 містять різну інформацію та суперечать одна одній та враховуючи те, що нотаріус посвідчує лише безспірні права та безспірні факти, у наявності яких він може переконатися безпосередньо або на підставі відповідних документів у видачі свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено правомірно.

Даний відзив прийнято судом.

04.10.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив № 19092022/1 від 19.09.2022 року, згідно якої остання підтримала задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зазначила, що позивач на сьогодні є спадкоємцем за заповітом та таким, що фактично прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

На підтвердження того, що Довідка № 04-49/5425, видана Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області Київської області 01.10.2021 року, згідно якої вбачається, що померлий ОСОБА_3 на день смерті станом на 20.10.2018 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є законною та такою, що містить достовірну інформацію позивач посилається на письмові роз`яснення Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області № Т-1413/02-16 від 29.11.2021 року.

Дана відповідь на відзив прийнята судом.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 14.02.2023 року позивач та його представник підтримали задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 14.02.2023 року не з`явився, подав до заяву від 01.02.2023 року № 8/01-16 про розгляд справи без її участі.

У судове засідання 14.02.2023 третя особа не з`явилися, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, пояснень щодо позову не подала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як зазначив позивач та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 листопада 2009 року громадянин ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, склав заповіт, відповідно до якого заповідав ОСОБА_1 належні йому на праві власності земельну ділянку, площею 0,1987 га та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті заповідача позивач фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з ним в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується записами у будинковій книзі та відповідним штампом у паспорті позивача.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори, де дізнався, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світланою Миколаївною 02.07.2019 року.

01 жовтня 2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надав всі вказані нотаріусом документи. Однак постановою від 01 жовтня 2021 року вихідний № 106/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,1387 га за тією ж адресою. Підставою для відмови слугувало те, що в матеріалах спадкової справи міститься довідка № 146, видана виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 13.02.2019, яка була надана дружиною померлого, з якої вбачається, що померлий на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 , 1941 року народження, та ОСОБА_5 , 1958 року народження.

Відповідно до відповіді Білогородської сільської ради на звернення позивача щодо підстав та обставин видачі довідок дійсно наявна інформація про її видачу, але датовано її 20 лютого 2019 року, інформація про підстави її видачі відсутня.

У відповідь на запит приватного нотаріуса Винник С.М. від 01.10.2021 № 101/02-14 відділом з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання громадян, формування і ведення реєстру територіальних громад Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області була надана відповідь від 01.10.2021 № 04-49/5425, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані 3 особи: позивач, колишня дружина позивача ОСОБА_6 , неповнолітня донька позивача ОСОБА_7 .

Відповідно до рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30 липня 2009 року № 2/3 було надано дозвіл ОСОБА_3 на видачу нової будинкової книги у зв`язку з її втратою.

На виконання вищезазначеного рішення, Гореницькою сільською радою 06.08.2009 року був виданий дублікат будинкової книги, до якого внесені відомості погосподарських книг сільради.

На час видачі сільською радою нової будинкової книги ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 там зареєстровані не були і досить тривалий час вже не проживали з ОСОБА_3 .

Родина позивача проживала з спадкоємцем допомагала йому по господарству. У них завжди були добрі відносини, тому 11.08.2009 року за ініціативою та згодою ОСОБА_3 , як власника будинку, родина позивача була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , а згодом спадкодавець заповів належне майно позивачу.

Позивач вказує, що дії відповідача щодо відмови у вчиненні нотаріальних дій суперечать законодавству.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Судом критично оцінюються доводи відповідача на те, що Довідка № 04-49/5425 від 01.10.2021 року та Довідка № 146 від 13.05.2019 року про склад зареєстрованих осіб у будинку АДРЕСА_1 містять різну інформацію та суперечать одна одній, оскільки згідно письмових роз`яснень Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області № Т-1413/02-16 від 29.11.2021 року інформація щодо видачі довідки № 146 відображена в Журналі виданих довідок Гореницької сільської ради за 2019 рік та зареєстрована 20.02.2019, а не 13.02.2019. Будь-яка інформація та документи щодо правових підстав для видачі довідки від 20.02.2019 за № 146, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що довідка № 146 від 13.02.2019 року не може вважатися судом належним та допустимим доказом, на підтвердження реєстрації та проживання разом з померлим ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Усі інші доводи та твердження сторін, що містяться у позовній заяві, відзиві на позов, відповіді на відзив, не спростовують вищевикладених висновків суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни від 01 жовтня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,1387 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :01:001:5031.

Також позивачем заявлено вимогу про зобов`язання Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни видати ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 року у справі № 4738/1878/19 відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат».

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Нотаріус вносить відповідну інформацію у Спадковий реєстр на підставі рішення суду про визнання його дій неправомірними чи у зв`язку зі скасуванням судом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи наведене, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни видати ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни, третя особа: Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни від 01 жовтня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,1387 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :01:001:5031.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлани Миколаївни (адреса: 08140, Київська область, Бучанський район, с. Гореничі, вул. Соборна, 205) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 20.02.2023 року.

Суддя А.В. Янченко