РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну майнову шкоду внаслідок затоплення квартири в розмірі 18668,00 грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представники відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що позивачу по справі ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178382112 від 22 серпня 2019 року з якого вбачається, що квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., двокімнатна, за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1212, виданий 22.08.2019, видавник: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачу по справі ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні Інформаією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №235638504 від 06 грудня 2020 року з якого вбачається, що квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., трикімнатна, за адресою АДРЕСА_4 на підставі договору дарування, квартири, серія та номер: 134, виданий 12.02.2016, видавник: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січова Т.І. належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Фактично квартири сторін по справі знаходяться в одному житловому будинку, квартира позивача АДРЕСА_5 знаходиться під квартирою відповідача АДРЕСА_3 .

22 серпня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА» було укладено Договір обов`язкового страхування нерухомого майна, що є предметом іпотеки, №DNH0GI-3824, відповідно до якого застраховано житлову квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 .

18 грудня 2019 року відбулось затоплення квартири позивача АДРЕСА_5 з квартири відповідача АДРЕСА_7 .

З дослідженого в судовому засіданні акту №1 про наслідки залиття житлової квартири за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що «Комісія, у складі: заступника голови правління ЖБК «Електрон» Степанюк Л.М., члена правління ОСОБА_4 , сусідки кв.103 ОСОБА_5 , склали акт №1 від 18.12.2019 р. про те, що нею була обстежена кв. АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_1 , на предмет залиття. Вищевказана квартира розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку, 1979 р. побудови, складається з трьох кімнат. На день обстеження комісія встановила, що була залита ванна кімната, туалет, та дитяча кімната. Причиною залиття кв. АДРЕСА_5 став власник кв. АДРЕСА_7 , який мешкає на дев`ятому поверсі по тому ж стояку ОСОБА_2 . На даний час квартира здається в оренду. У квартирі АДРЕСА_7 був зірваний вентиль пральної машинки, який призвів до залиття кв. АДРЕСА_5 . Акт №1 від 18.12.2019 р. був складений за зовнішнім оглядом. Підписи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 ».

21 грудня 2019 року позивач повідомив ПрАТ «СК «УНІКА» про випадок пошкодження житлової квартири, а саме її затоплення, у зв`язка уз чим страховиком було присвоєно реєстраційний номер справі 00333509.

20 жовтня 2020 року відбулось повторне затоплення квартири позивача АДРЕСА_5 з квартири відповідача АДРЕСА_7 .

З дослідженого в судовому засіданні акту №2 про наслідки залиття житлової квартири за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що «Комісія, у складі: заступника голови правління ЖБК «Електрон» Степанюк Л.М., члена правління ОСОБА_4 , сусідки кв.103 ОСОБА_5 , склали акт №2 від 21.10.2020 р. про те, що нею була обстежена кв. АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_1 , на предмет залиття. Вищевказана квартира розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку, 1979 р. побудови, складається з трьох кімнат. На день обстеження комісія встановила, що була залита ванна кімната, туалет, та коридор. Причиною залиття кв. АДРЕСА_5 став власник кв. АДРЕСА_7 , який мешкає на дев`ятому поверсі по тому ж стояку ОСОБА_2 . На даний час квартира здається в оренду. У квартирі АДРЕСА_7 причиною затоплення стала пральна машинка, яка призвела до залиття кв. АДРЕСА_5 . Акт №2 від 21.10.2020 р. був складений за зовнішнім оглядом. Підписи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 ».

З дослідженого в судовому засіданні висновку Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 20.01.2020 за вих. №17/0120 виконаного ТОВ «АЙ ЕКСПЕРТ» (сертифікат №750/18 від 24.09.2018) за замовленням ПрАТ «УНІКА» (на підставі договору про надання оціночних послуг, страховик майна ОСОБА_1 ) вбачається, що виконавши визначені законодавчими актами та іншими нормативно-правовими документами необхідні оціночні процедури, проаналізувавши вихідні дані та інформацію, отриману від замовника оцінки, суб`єкт оціночної діяльності робить висновок про наступне: вартість майнового збитку, завданого власнику майна, що заходиться за адресою АДРЕСА_2 становить на дату оцінки 12396,00 грн. (з врахуванням ПДВ 20%).

Оскільки, згідно вищевказаного звіту вартість майнового збитку становить 12396,00 грн., що не перевищує розмір безумовної франшизи 17300,00 грн., листом від 15 січня 2020 року позивачу ПрАТ «СК «УНІКА» було повідомлено, що договірні підстави для здійснення виплати страхового відшкодування по даному випадку відсутні.

З дослідженого в судовому засіданні висновку Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 06.12.2020 за вих. №03/1220 виконаного ТОВ «АЙ ЕКСПЕРТ» (сертифікат №750/18 від 24.09.2018) за замовленням ПрАТ «УНІКА» (на підставі договору про надання оціночних послуг, страховик майна ОСОБА_1 ) вбачається, що виконавши визначені законодавчими актами та іншими нормативно-правовими документами необхідні оціночні процедури, проаналізувавши вихідні дані та інформацію, отриману від замовника оцінки, суб`єкт оціночної діяльності робить висновок про наступне: вартість майнового збитку, завданого власнику майна, що заходиться за адресою АДРЕСА_2 становить на дату оцінки 6272,00 грн. (з врахуванням ПДВ 20%).

Загальний розмір майнової шкоди, завданий позивачу внаслідок затоплення квартири становить 18668,00 грн.

Відповідачем та його представником вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Що стосується висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 04 жовтня 2021 року №103/21 слід зазначити, що проведення огляду об`єктів дослідження судовим експертом відбувалося через значний проміжок часу від дати залиття (18.12.2019 та 21.10.2020 року), а обстеження огляду об`єктів дослідження у вказаних актах були зазначені в ті ж дні, коли відбулося затоплення, тому відображені обставини в актах є об`єктивними. Враховуючи вищевикладене, суд бере до уваги, при прийнятті процесуального рішення висновки, які вказані в актах №1 та №2.

Крім того, сам факт затоплення квартири позивачем з квартири відповідача не спростований жодними допустимими письмовими доказами, оскільки квартира АДРЕСА_5 знаходиться під квартирою АДРЕСА_7 і затоплення відбувалося саме з квартири відповідача, а не навпаки. У своєму відзиві сам відповідач фактично не заперечує факту залиття квартири позивача, а заперечує дати затоплення та причини затоплення (а.с.47). Також, слід звернути увагу на ті обставини, що ні відповідачем ні його представниками не було долучено до відзиву чи в подальшому не заявлено для огляду в судовому засіданні актів чи інших письмових доказів, які б спростовували факти виникнення затоплення у квартирі відповідача АДРЕСА_7 (відсутність будь-яких наслідків затоплення у квартирі, які могли б бути задокументовані на фотознімках чи підтверджені відповідними актами).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З системного аналізу положень ст.1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв`язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди, при цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить що висновку, що залиття відбулося з вини відповідача, який будучи власником квартири АДРЕСА_3 не забезпечив справність обладнання водопостачання у квартирі, яка належить йому на праві власності, а тому заявлені позовні вимоги позивачів в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Верховний Суд у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 761/20404/14-ц звернув увагу на наступне. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачем розмір шкоди, який він просить суд стягнути з відповідача на його користь є завищеним, не підтвердженим належними та допустимими доказами, є неспівмірний з розміром заподіяної майнової шкоди, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача, з врахуванням вимог розумності та справедливості, підлягає моральна шкода в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. згідно квитанції, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354

ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого АДРЕСА_8 , іпн. НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_9 , іпн. НОМЕР_1 майнову шкоду завдану затопленням квартири в розмірі 18668,00 грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_9 , іпн. НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_8 , іпн. НОМЕР_2

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов