Провадження № 2/521/125/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.

при секретарі Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, скасування записів про право власності та іпотеку,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Галюров Максим Юрійович з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, скасування записів про право власності та іпотеку, у якому просить суд визнати недійсним договір дарування, укладений 01.06.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., зареєстрований в реєстрі за №710; визнати недійсним договір іпотеки, укладений 05.06.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., зареєстрований в реєстрі за №757; скасувати запис №36706752 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нежиле приміщення офісу №4 (чотири), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,3 кв.м., яка була проведена на підставі договору дарування №710, укладеного 01.06.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; скасувати запис №36777703 про державну реєстрацію іпотеки на нежиле приміщення офісу №4 (чотири), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,3 кв.м., яка була проведена на підставі договору іпотеки №757, укладеного 05.06.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; скасувати заборону на нерухоме майно (номер запису про обтяження 36776637) на нежиле приміщення офісу №4 (чотири), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,3 кв.м., яка була проведена на підставі договору іпотеки №757, укладеного 05.06.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_3 самочинно здійснив реконструкцію вказаної квартири в нежиле приміщення офісу, здійснив незаконне відчуження вказаного об`єкту нерухомості на користь ОСОБА_4 , яка в свою чергу, незаконного передала нерухоме майно в іпотеку.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року по справі вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_3 , реконструйованої у нежиле приміщення офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 20 жовтня 2020 року (протокольною) залишено без розгляду заяву про зміну предмету позову від 15.09.2020 р.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2020 року було зупинене провадження у справі до набрання законної сили рішенням суд по цивільній справі № 2-4112/2007 за позовом ОСОБА_3 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «МБТІ та РОН», про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2021 року поновлено провадження справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2021 року (протокольною) закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Представником ОСОБА_3 адвокатом Слободяник О. І. надано відзив на позовну заяву (а.с.212-215, т.1), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовним вимог, посилаючись на те, що позивачі ніколи не були власниками ані квартири АДРЕСА_3 , ані нежитлового приміщення, яке використовується з 2008 року як офіс, відповідач законно здійснив відчуження нежитлового приміщення офісу ОСОБА_4 оскільки Верховним судом задоволено вимоги позивачів про витребування квартири, якої не існує, а не офісу, власниками якого позивачі не є.

В судове засідання призначене на 31 січня 2023 року сторони та їх представники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Постановою Верховного суду від 27.05.2020 року по справі 521/17665/14-ц, якою витребувано із володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , встановлено, що позивачі по справі є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_2 , з наступних підстав.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з 19 грудня 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мали дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та близнюків: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04 жовтня 2000 року двокімнатна квартира АДРЕСА_3 була приватизована у рівних частках на сім`ю з трьох осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх сина ОСОБА_8 , (свідоцтво про право власності на житло від 04 жовтня 2000 року № Ж-1097, видане Управлінням Одеської Залізничної дороги).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла, спадкоємцями якої були: чоловік ОСОБА_10 , та син ОСОБА_8 , які від прийняття спадщини не відмовлялись, але у встановлений законом строк не звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10 , спадкоємцем якого був син ОСОБА_8 , який від прийняття спадщини не відмовлявся, фактично прийняв спадщину, залишившись проживати, володіти та користуватися квартирою АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 не звернувся із заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що 25 липня 2006 року був госпіталізований до Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні № 1.

08 вересня 2006 року на підставі підробленого заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2005 року ОСОБА_12 оформила на своє ім`я право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

18 вересня 2006 року ОСОБА_12 уклала договір купівлі - з ОСОБА_13 , за умовами якого продала останньому квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року та додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року, які залишені в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року, встановлено факт підробки заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2005 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

07 грудня 2006 року ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу продав квартиру АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , а у подальшому ОСОБА_8 , не мали волевиявлення на відчуження спірної квартири.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також Постановою Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року по справі 2-4112/2007, залишеною без змін постановою Верховного суду від , скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси, від 20 квітня 2007 року, яким було визнано за ОСОБА_3 право власності на реконструйоване нежитлове приміщення офіс АДРЕСА_3 , що було утворене внаслідок реконструкціїї квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Судом також встановлено, що 01.06.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір дарування нежитлового приміщення офісу №4 в будинку АДРЕСА_1 , посвідчений Пашичевою Г.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №710, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_4 офіс АДРЕСА_3 , що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 122, т.1)

05.06.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір посвідчений Пашичевою Г.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №757, відповідно до умов якого предметом іпотеки є нежитлове приміщення офісу №4 в будинку АДРЕСА_1 , яким забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 , яке виникло з договору позики, посвідченого Пашичевою Г.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №756, що підтверджується копією вказаного іпотечного договору (а.. 74-75, т.1)

На підставі вказаного договору нотаріусом було накладено заборону відчуження вказаного об`єкту нерухомості, що підтверджується відміткою на іпотечному договорі (а.с. 75).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, встановлену судами відсутність у ОСОБА_3 права власності на спірне майно, суд доходить висновку про невідповідність оспорюваних договорів положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України, що, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання таких договорів недійсними.

Доводи представника відповідача про те, що квартира АДРЕСА_4 та офіс АДРЕСА_3 відхиляються судом, оскільки здійснена відповідачем ОСОБА_3 незаконна реконструкція квартири, співвласниками якої є позивачі, не спричиняє виникнення нового об`єкта права власності та не позбавляє позивачів права власності на таку квартиру.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог про визнання недійсним укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 іпотечного договору, підлягає скасуванню накладена нотаріусом при його посвідченні заборона відчуження предмету іпотеки як така, що порушує права позивачів як співвласників майна на вільне розпорядження ним.

Водночас, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині скасування записів про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на приміщення офісу № 4 в будинку АДРЕСА_1 , а також про державну реєстрацію іпотеки на вказаний об`єкт з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній на час розгляду справи, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Таким чином, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав не є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачів, оскільки не тягне за собою відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивачів внаслідок укладення спірних договорів.

Водночас суд зауважує, що визнання на підставі судового рішення недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав є самостійною підставою для державної реєстрації припинення відповідних прав.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 8 ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 19.08.2020 року шляхом скасування заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_3 , реконструйованої у нежиле приміщення офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів в рівних частках підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачами за подання позову та розгляд судом заяви про забезпечення позову, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Так, судом встановлено, що позивачами було сплачено судовий збір в загальній сумі 8 828 грн. 20 коп., в т.ч. позивачем ОСОБА_2 був сплачений судовий збір в загальній сумі 3 363 грн. 20 коп. (а.с. 62-65, т.1)., ОСОБА_1 сплачений судовий збір в загальній сумі 5465 грн. 00 коп. (а.с. 51, 66-71, т.1), в т.ч. за подання заяви про забезпечення позову- 420 грн. 40 коп. (а.с. 51, т.1)

Позов містить 5 вимог немайнового характеру.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня року, в якому подається заява, за розгляд заяви про забезпечення позову 0,2 розміру відповідного прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102 грн. 00 коп.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання відповідного позову та заяву про забезпечення позову складає 4 624 грн. 40 коп. (2102 грн. 00 коп.*0,4*5 + 2102 грн. 00 коп.*0,2).

Надмірно сплачений судовий збір в сумі 4 203 грн. 80 коп. може бути повернений позивачам за їх заявам відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Судом задоволено три вимоги немайнового характеру (визнано недійсним договір дарування та договір іпотеки, скасовано накладену нотаріусом заборону відчуження майна).

Таким чином з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в загальні сумі 2 774 грн. 64 коп. (2102 грн. 00 коп.*0,4*3+ 2102 грн. 00 коп. * 0,2/5*3)

Вказана сума підлягає стягненню з відповідачів в наступному порядку. Сума судового збору за подання позову в загальному розмірі 2522 грн. 40 коп. (2102 грн. 00 коп.*0,4*3) підлягає стягненню в рівних частках з кожного на користь кожного з позивачів по 1261 грн. 20 коп.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за подання заяви про забезпечення позову пропорційно до задоволеної частини вимог підлягає стягненню з відповідачів в сумі 252 грн. 24 коп. в рівних частках на його користь, й загальна суму судового збору, що підлягає стягненню на його користь становить 1513 грн. 44 коп. (1261 грн. 20 коп. + 252 грн. 24 коп.).

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 158, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, скасування записів про право власності та іпотеку задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування нежилого приміщення - офісу № 4, розташованого на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 01 червня 2020 року Пашичевою Г.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №710.

Визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , предметом іпотеки за яким є нежиле приміщення офісу № 4, розташованого на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , посвідчений 05 червня 2020 року ОСОБА_15 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №757.

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна- нежилого приміщення- офісу № 4, розташованого на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , накладену 05 червня 2020 року ОСОБА_15 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №758.

В задоволенні позову в частині вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №36706752 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_2 - відмовити.

В задоволенні позову в частині вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №36706752 про державну реєстрацію іпотеки нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в рівних частках з кожного судовий збір в загальній сумі 1513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) в рівних частках з кожного судовий збір в загальній сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19 серпня 2020 року скасувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_3 , реконструйованої у нежиле приміщення офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101), накладену ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19 серпня 2020 року по цивільній справі № 521/13349/20.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 14 лютого 2023 року.

Головуючий: