ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1132/20

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/500/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

скаржник: ОСОБА_1 ,

стягувач: ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи»,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні, -

У С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні, в якій просив поновити строк на оскарження звіту та визнати таким, що не підлягає застосуванню у виконавчому провадженні № 64511557 звіт про оцінку вантажного автомобіля MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 від 06 грудня 2022 року.

Мотивуючи заявлені вимоги, зазначав, що у Бахмацькому відділі ДВС на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 27 041,02 грн. Під час виконавчого провадження отримав копію звіту про оцінку майна, а саме, належного йому транспортного засобу MAN. На переконання заявника, звіт виконаний з порушенням чинного законодавства, зокрема, всупереч п. 56 «Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року, в розділі «Заява оцінювача» відсутня інформація про особистий огляд об`єкта оцінки чи пояснення щодо неможливості особистого огляду.

Указував, що непроведення оцінювачем особистого огляду об`єкта оцінки, відсутність даних показання одометра та необґрунтований висновок про відповідність показань одометра його дійсному пробігу є порушенням методики оцінки майна, що вплинуло на висновок оцінювача про вартість автомобіля.

Ухвалою Бахмацького районного суду від 18 січня 2023 року скаргу ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні повернуто заявнику та роз`яснено право на повторне звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття скарги до розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував усунутих скаржником недоліків на виконання ухвали про залишення скарги без руху та безпідставно повернув скаргу у зв`язку з неусуненням виявлених недоліків.

Скаржник зазначає, що в новій редакції скарги указав, що в постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності державний виконавець, всупереч вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», не зазначив об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектацію, потребу у ремонті відповідного транспортного засобу, а в звіті оцінювача такі характеристики зазначені. Саме наведені дії державного виконавця ним і оскаржуються, у зв`язку з чим просив визнати звіт про оцінку вантажного автомобіля таким, що не підлягає застосуванню у виконавчому провадженні.

Звертає увагу, що згідно з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18, висновок про оцінку майна не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відвідних органів, тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наданий Бахмацьким відділом ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області відзив на апеляційну скаргу не приймається до уваги апеляційним судом через його невідповідність вимогам ч. 4 ст. 360 ЦПК України, оскільки до нього не надано письмових доказів надсилання копії відзиву іншим учасникам справи, (п. 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 757/43793/18).

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду скасувати, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про необхідність повернення скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення скарги без руху, заявником усунуті частково, а саме, останнім не зазначено, якими саме діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення порушено права чи свободи скаржника, і які саме дії державного виконавця слід визнати неправомірними.

Районний суд указав, що оскільки в даному випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання рішення Бахмацького районного суду про стягнення заборгованості у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання, тому, в силу вимог ЗУ «Про виконавче провадження», така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до суду в порядку цивільного судочинства.

Однак, з наведеним висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що у січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні (а.с. 1), посилаючись на те, що звіт виконаний з порушенням чинного законодавства, зокрема, в розділі «Заява оцінювача» відсутня інформація про особистий огляд об`єкта оцінки чи пояснення щодо неможливості особистого огляду. Указував, що непроведення оцінювачем особистого огляду об`єкта оцінки, відсутність даних показання одометра та необґрунтований висновок про відповідність показань одометра його дійсному пробігу є порушенням методики оцінки майна, що вплинуло на висновок оцінювача про вартість автомобіля.

Ухвалою Бахмацького районного суду від 10 січня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України, а саме, заявником не було зазначено, якими саме діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення порушено права чи свободи скаржника, і які саме дії державного виконавця слід визнати неправомірними. Крім того, скаржник, не погоджуючись зі звітом про оцінку майна, який здійснений ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», не зазначає останнього, як суб`єкта оціночної діяльності, у якості заінтересованої особи (а.с. 11). Заявнику було надано п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення викладених недоліків.

17 січня 2023 року ОСОБА_1 разом із заявою про усунення недоліків подана скарга в новій редакції, в якій в якості заінтересованої особи у справі було зазначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», а зміст мотивувальної частини скарги доповнено шостим абзацом (а.с. 13, 14).

Суд першої інстанції, повертаючи скаргу ОСОБА_1 , послався на часткове усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення скарги без руху, указавши, що заявником не зазначено, якими саме діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення порушено права чи свободи скаржника, і які саме дії державного виконавця слід визнати неправомірними.

Розділ VII ЦПК України регулює судовий контроль за виконанням судових рішень. Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вимоги щодо форми та змісту скарги на дії державного виконавця чинним процесуальним законодавством не передбачені. Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За змістом п. 13 постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, тобто, вимогам ст. 175, 177 цього Кодексу.

З урахуванням наведених вище норм суд першої інстанції правильно указав в ухвалі про залишення скарги без руху від 10 січня 2023 року на необхідність участі у справі суб`єкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», яке відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про виконавче провадження» є учасником виконавчого провадження. Наведений недолік заявником усунуто.

Виконуючи вимогу суду щодо визначення, якими діями державного виконавця порушуються права та інтереси заявника, ОСОБА_1 у новій редакції скарги у 6-му абзаці указав, що «в постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності державний виконавець в порушення вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» не вказав об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектацію, потребу у ремонті автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , а в звіті оцінювача такі характеристики зазначені».

Дійшовши висновку про часткове усунення ОСОБА_1 недоліків, суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що заявником у новій редакції скарги чітко викладено фактичні обставини, які стали підставою для звернення до суду, та наведені дії державного виконавця, з якими не погоджується заявник, і які, на переконання останнього, порушують його права та інтереси щодо визначення вартості належного йому майна. Отже, суд першої інстанції занадто формально зробив висновок про незазначення заявником дій державного виконавця, з якими ОСОБА_1 не погоджується.

Повертаючи скаргу, районний суд в оскаржуваній ухвалі послався на приписи ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якою визначено підстави для повернення заяви у разі не усунення особою недоліків у встановлений судом строк. У мотивах судового рішення зазначено, що оскільки в даному випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання рішення Бахмацького районного суду про стягнення заборгованості у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання, в силу вимог ЗУ «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до суду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 наголосив, що згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону). Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Саме з дотриманням вимог ст. 447-449 ЦПК України, які віднесені до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, звернувся до суду зі скаргою, вважаючи, що діями державного виконавця під час виконання судового рішення порушено його права.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведені норми та наявні матеріали справи, апеляційний суд вважає необґрунтованим та передчасним висновок районного суду про необхідність повернення скарги, а тому, відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367-369, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 січня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова