Справа № 344/9805/22
Провадження № 22-ц/4808/154/23
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Шандалович В.В.,

з участю представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Марушевський Дмитро Леонідович, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими Міністерства оборони України, ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, за апеляційною скаргою представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Кіндратишин Л.Р., 07 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Марушевський Дмитро Леонідович звернувся із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що для подальшого звернення із заявою про визволення ОСОБА_3 з військового полону необхідне встановлення проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склались подружні стосунки, як дружини та чоловіка без фактично зареєстрованого шлюбу. Вони постійно разом відвідували усі родинні свята та святкові події, що підтверджується відповідними фотографіями, вівся спільний побут та планувалось подальше узаконення шлюбних відносин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 25 лютого 2022 року ОСОБА_3 було мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості старшого солдата оператора протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки. З даного моменту ОСОБА_3 як військовослужбовець у складі ЗСУ постійно перебував у зоні бойових дій та іноді виходив на зв`язок, що підтверджується їхньою перепискою від 22.03.2022, а з 08.06.2022 з ним відсутній будь-який зв`язок.

За відомостями ІНФОРМАЦІЯ_3 , орієнтовно 10 червня 2022 року поблизу населеного пункту Врубівка Луганської області, ОСОБА_3 був захоплений у військовий полон військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації. На даний час у заявниці відсутні будь-які відомості про утримання ОСОБА_3 , умови його утримання та поточний стан здоров"я.

Для сприяння пришвидшеного пошуку та звільнення ОСОБА_3 з військового полону, нею було здійснено низку письмових звернень до кількох національних та міжнародних установ, зокрема до Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими Міністерства оборони України, Моніторингової місії ООН з прав людини України та Міжнародного Комітету Червого Хреста.

Однак, Івано-Франківським ТЦКСП було повідомлено, що для належного розгляду заяви про включення ОСОБА_3 до списку військовослужбовців для проведення обміну полоненими, відповідна заява має бути підготовлена та подана лише членами сім`ї або близькими родичами такого військовослужбовця.

Просив встановити факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу (а.с.1-8).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2022 року (з урахуванням ухвал про виправлення описки) заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу останні п`ять років (а.с.142-144, 151,164).

Не погодившись з рішенням суду представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, ненадання належної оцінки всім доказам та без врахування всіх фактичних обставин справи.

Вказує, що самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Надані позивачем докази, а саме роздруківка фотознімків, на яких зображені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 свідчать лише про існування романтичних стосунків як чоловіка та жінки,які не можна ототожнювати із подружніми відносинами.

Позивач на підтвердження своїх вимог посилалася на покази свідків, проте, такі свідчення свідків не дають підстав для визнання сторін такими, що проживали однією сім`єю,вели спільне господарство. Сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Крім того, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є суб`єктами владних повноважень, юридичними особами публічного права, органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обліку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Таким чином, проаналізувавши правову природу спору та з огляду на те, що учасниками правовідносин є публічно-правовий орган з однієї сторони та фізична особа з іншої, справу слід розглядати в порядку адміністративного провадження.

Просить рішення суду скасувати (а.с.142-144).

Представник ОСОБА_2 адвокат Марушевський Д.Л. подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що заявнику критично необхідним є задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для подальшого здійснення всіх необхідних для включення ОСОБА_3 у списки для обміну полоненими. Дивною, на думку заявника, є позиція апелянта, який своїми діями фактично намагається перешкоджати поверненню свого бійця з полону.

В будь-якому випадку (не дивлячись на те,що заявник намагається отримати рішення щоб визволити з полону свого чоловіка, а не отримати грошове забезпечення), задоволення заяви не може порушити права третіх осіб. Жодних доказів того, що заявник має на меті оформити відповідне грошове забезпечення на себе апелянтом надано не було.

Просить рішення суду залишити без змін (а.с. 228-230).

У судове засідання не з`явилися ОСОБА_2 та її представник адвокат Марушевський Д.Л., від яких надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Одночасно представник заявника вказав, що ОСОБА_2 отримала інформацію про звільнення ОСОБА_3 з полону в результаті обміну.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за відсутності заявниці та її представника.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 потрапив у полон 10.06.2022 під час бойових дій в районі населеного пункту Врубівка Луганської області, про що свідчить сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 від червня 2022 ( а.с.108)

Згідно із відповіддю, наданою на запит суду, ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.09.2022р. оригінал сповіщення з відповідної військової частини не надходив. Згідно з обліковими даними близькими родичами ОСОБА_3 є сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Батько ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Сповіщення про перебування ОСОБА_3 у полоні членам сім"ї ( близьким родичам) військовополоненого не вручено у зв`язку з перебуванням сестри ОСОБА_4 за кордоном ( сповіщено засобами телефонного зв`язку).

Відповідно до картки реєстрації особи, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано 02.08.2016р. по АДРЕСА_1 ( а.с. 57), а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за цією ж адресою. Разом з тим, зазначено, що останній прибув з м. Червонограда Львівська область ( а.с. 60).

Згідно відомості ПП «ГАЛ КОМФОРТ» про забезпеченість житловою площею від 07.11.2017р., видана членові житлово-будівельного кооперативу ОСОБА_2 , до складу сім`ї входять ОСОБА_2 ( уповноважений власник), ОСОБА_3 , наречений ( а.с. 63-64).

Фактично з часу реєстрації у вказаній квартирі, ОСОБА_3 постановлено на військовий облік до Івано-Франківського комісаріату, про що свідчить військовий квиток від 12.10.2017 ( а.с. 46-47).

Судом допитані в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду та оглянуто ряд фотографій за період 2017-2022 роки, на яких відображено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їхню переписку датовану 22.03.2022, в період коли ОСОБА_3 вже перебував у лавах ЗСУ у зв`язку виконанням обов`язків військової служби.

Заявниця з приводу вчинення дій щодо визволення з полону ОСОБА_3 здійснювала електронні звернення до Уповноваженого Верховної Ради України, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Моніторингової місії ООН з прав людини, Міжнародного Комітету Червоного Хреста, за датою 24.06.2022. Однак такі залишені без відповіді ( а.с. 50-56).

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що особові справи на осіб рядового складу, у тому числі призваних на військову службу під час мобілізації, не заводяться. На осіб рядового складу заводяться виключно облікові картки.

З облікової картки ОСОБА_3 в розділі сімейний стан і місце проживання сім`ї внесено запис «неодружений».

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду

ІНФОРМАЦІЯ_10 вказує, що заявницею не надано посилань на нормативно-правові акти, які б передбачали можливість включення до таких списків саме за зверненням безпосередньо родичів полонених, а списками, які формуються за поданням відповідних військових частин та спеціально уповноважених органів. Згідно з інформацією, опублікованою в ЗМІ 04 лютого 2023 року було звільнено 116 українських військовослужбовців та співробітників силових органів, серед яких числиться і ОСОБА_3 .

Крім того, після прийняття судом рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю як подружжя заявник може звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо одержання виплати грошового забезпечення військовослужбовця у розмірі 100 000 грн щомісячно за весь період перебування у полоні.

Таким чином, при розгляді справи встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.

Такі ж висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №199/6329/20 (провадження №61-13935св21), ухвалі від 02.05.2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22)

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, а заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися до належного суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_12 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2022 року скасувати.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Марушевський Дмитро Леонідович, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими Міністерства оборони України, ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Роз`яснити ОСОБА_2 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О.Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 15 лютого 2023 року.