ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2364/23 Справа № 199/973/21 Суддя у 1-й інстанції - АВРАМЕНКО А. М. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Биліної Т.І., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №54» Дніпровської міської ради про стягнення невиплаченої при звільненні заборгованості по заробітній платі, індексу споживчих цін, а також середнього заробітку за час затримки при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа, яку було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження після закриття підготовчого провадження у судове засідання останній раз на 07 грудня 2022 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №54» Дніпровської міської ради про стягнення невиплаченої при звільненні заборгованості по заробітній платі, індексу споживчих цін, а також середнього заробітку за час затримки при звільненні- залишено без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №199/973/21 (провадження №2/199/121/22) за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №54» Дніпровської міської ради про стягнення невиплаченої при звільненні заборгованості по заробітній платі, індексу споживчих цін, а також середнього заробітку за час затримки при звільненні. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а отже із обов`язковою явкою в тому числі сторони позивача.

Після закриття підготовчого провадження у справі і призначення її до судового розгляду по суті дана цивільна справа призначалась у судове засідання вісімнадцять разів - 09 червня 2021 року, 01 липня 2021 року, 26 серпня 2021 року, 20 вересня 2021 року, 07 жовтня 2021 року, 03 листопада 2021 року, 01 грудня 2021 року, 13 січня 2022 року, 09 лютого 2022 року, 25 лютого 2022 року, 28 березня 2022 року, 10 травня 2022 року, 15 червня 2022 року, 18 липня 2022 року, 19 серпня 2022 року, 20 жовтня 2022 року, 14 листопада 2022 року, 07 грудня 2022 року із викликом сторін, а отже із обов`язковою явкою сторони позивача. Більш того явка позивача в судове засідання була визнана судом обов`язковою додатково 20 жовтня 2022 року. Однак, у судові засідання, починаючи з 03 листопада 2021 року, позивач, її представник не з`явились, хоча про час і дати судових засідань сторона позивача була обізнана у відповідності до ст.ст.128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

Натомість, представником позивача 10 травня 2022 року подано клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату до завершення військового стану, а 14 червня 2022 року та 15 липня 2022 року стороною позивача подані клопотання про зупинення провадження у справі до завершення військового стану у зв`язку із мобілізацією представника позивача до лав Збройних Сил України. У задоволенні таких клопотань про зупинення провадження у справі судом своєю ухвалою від 18 липня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, було відмовлено, оскільки наведені представником підстави та обставини, а саме перебування саме представника позивача у складі Збройних Сил України, не є передбаченою ст.251 ЦПК України підставою для зупинення провадження у справі.

Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які посилання, підкріплені доказами, щодо неможливості особистої участі позивача в судових засіданнях, зокрема в режимі відеоконференції, чи неможливості залучення нею іншого представника на заміну мобілізованого. Не подано позивачем суду також заяв/клопотань про розгляд справи судом за її відсутності позивача, зокрема після додаткового визнання судом явки позивача в судове засідання обов`язковою. За таких обставин, суд може оцінювати чисельні неявки сторони позивача в судові засідання по справі лише як такі, що здійснені без поважних причин у відповідності до ст.131 ЦПК України.

Тому, суд дійшов висновку про те, що ані позивачем, ані її представником не подано суду заяву про розгляд цивільної справи за відсутності сторони позивача, явка сторони позивача в судове засідання була визнана судом обов`язковою в тому числі і з огляду на здійснення судом розгляду такої справи саме з викликом учасників справи, однак сторона позивача повторно щонайменше в останні два судові засідання по справі не з`явилась без поважних причин, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, а проведення розгляду даної цивільної справи за відсутності сторони позивача не вбачається за можливе з огляду на характер та предмет спору, обов`язковість підтримання позивачем протягом усього часу розгляду справи заявлених позовних вимог задля можливості розгляду справи судом, враховуючи кількість призначених у справі судових засідань, у які сторона позивача не з`явилась, а також з огляду на загальний строк розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність передбачених цивільних процесуальним законом підстав для залишення даного позову без розгляду на підставі ст.223 ч.5, ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Згідно з положенням ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, статті 223 та 257 ЦПК України встановлюють, що суд вправі залишити позов без розгляду лише у випадку, якщо позивач повторно не з`явився в судове засідання. Термін "повторно" в розумінні зазначених норм процесуального закону, означає, що одна подія слідує за іншою та не розривається іншими одно предметними подіями. Тому тільки якщо двічі поспіль позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та двічі поспіль не з`явився в судове засідання суд вправі залишити позов без розгляду.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

За матеріалами справи встановлено, що 07.12.2022 року на адресу суду поштою надійшла заява позивача - ОСОБА_1 про забезпечення розгляду даної справи в режимі відеоконференції, однак на вказану заяву суд першої інстанції не звернув та не вирішив питання щодо вказаної заяви та залишив позов ОСОБА_1 без розгляду.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п. 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «"Дія 97" проти України»; заява № 19164/04).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

У ЦПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) законодавець встановив повноваження суду апеляційної інстанції скасовувати рішення суду першої інстанції з підстави неналежного повідомлення в суді першої інстанції особи, яка подала апеляційну скаргу. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Аналіз постанов КЦС ВС підтверджує, що застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України однакове, передбачуване та послідовне.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу.

Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу.

Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки відомостей про вручення позивачу судових повісток про виклик в зазначені судові засідання матеріали справи не містять, то, на думку колегії, неможливо стверджувати про повідомлення належним чином позивача про виклик в судові засідання.

Таким чином, на день постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, у суду першої інстанції були відсутні докази належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи у судових засіданнях, призначених на 20.10.2022 та 14.11.2022, що виключає можливість залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою позивача.

Крім того, конверти, якими на адресу ОСОБА_1 направлялися судові повістки були надіслані на адресу АДРЕСА_1 , але ще при подачі позовної заяви. Позивачкою було зазначено, що вона фактично проживає АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всі можливі та допустимі заходи щодо повідомлення позивача чим порушив його право знати про час і місце судових засідань, що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Віктор Назаренко проти України" від 03 жовтня 2017 року та у справі "Лазаренко та інші проти України" від 27 червня 2017 року).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Т.І.Биліна

С.А.Зайцева