Справа № 302/1879/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження: с.Синевир буд.1066 Хустського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04350889), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 (адреса проживання: Закарпатська область Хустський район с.Синевир буд.1578), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі їх представника адвоката Оленич Р.А., звернулися до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом, який в подальшому був уточнений в редакції від 26.10.2023 (а.с.32-34) до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, та у пред`явленому позові позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 просять визнати за ними, як спадкоємцями першої черги, за кожним на 1/3 частку право власності на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 вказують на те, що їх батьками є ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі зазначають, що в 1978 році їх батько побудував житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0,12 га. Даний будинок, в якому позивачі зареєстровані та проживають, складається з самого житлового будинку, а також господарських будівель і споруд: сараю, вбиральні.

У зв`язку із смертю їх батька ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М. було зареєстровано спадкову справу.

Згідно довідки виконавчого комітету Синевирської сільської ради №939 від 10.04.2023 року померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . На момент його смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачі вказують, що вони прийняли спадщину, яка належала їх батьку ОСОБА_2 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті (ч.3 ст.1268 ЦК України). Однак, в нотаріальному порядку вони не змогли оформити свої права на спадщину шляхом отримання свідоцтва на належні їм частки у праві власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. від 16.10.2023 року за вих. №118/02-31 їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на належні їм частки за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , по причині відсутності на згадуваний житловий будинок правоустановчих документів, а тому позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - право власності на 1/3 частину спадкового майна, а саме: будинку садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.10.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.39).

26.10.2023 року позивачами подана уточнена позовна заява, викладена в редакції від 26.10.2023 року (а.с.42-44).

Ухвалою суду від 20.11.2023 року за клопотанням представника позивача адвоката Оленич Р.А. уточнено анкетні дані позивача ОСОБА_3 (а.с.88-89).

Ухвалою суду від 20.11.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.90-91).

В підготовче судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та представник позивачів - адвокат Оленич Р.А. не з`явилися, про день та час його проведення були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Оленич Р.А. з проханням розглянути справу без його участі та без участі довірителів, за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.93).

Представник відповідача Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області в підготовче в судове засідання не з`явився, про день і час його проведення повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заперечень проти заявлених ними позовних вимог на адресу суду від відповідача не подано. Проте, до суду надано заяву відповідача Синевирської сільської ради, в якій останні просять розглянути справу без участі уповноваженої особи сільської ради за наявними у справі матеріалами, проти заявлених позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.98).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - ОСОБА_4 в підготовче в судове засідання не з`явилася, про день і час його проведення повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, до суду подано заяву ОСОБА_4 , в якій остання просить розглянути справу без її участі за наявними у справі матеріалами, проти заявлених позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечує (а.с.94-97).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи № 302/1879/23, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області, батьком якого є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про його народження, копія якого є в матеріалах справи (а.с.12).

Позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області, батьком якого є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про його народження, копія якого є в матеріалах справи (а.с.13).

Позивачка ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області, батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про її народження, копія якого є в матеріалах справи (а.с.14).

29 січня 2022 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.01.2022 року (а.с.15).

Батьки позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , шлюб було зареєстровано 20.02.1979 року виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис №16, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.16).

Мати позивачів ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , у віці 52 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 02.02.2009 року, за актовим записом № 7, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.17).

Батько позивачів ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області від 07.10.2021 року, за актовим записом № 412, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.18).

З Виписки з погосподарської книги № 18 за 2016-2023 роки, виданої Синевирською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , та власником житлового будинку за адресою с. Синевир № 1584. Зазначений житловий будинок побудований у 1978 році на земельній ділянці площею 0,12 га, яка належала померлому ОСОБА_2 , свідоцтво на право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалося (а.с.19).

Згідно довідки виконкому Синевирської сільської ради № 939 від 10.04.2023 року, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_1 в даному будинку проживали та були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - син; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - дочка (а.с. 25).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73479300 від 07.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. вбачається, що приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. заведена спадкова справа № 54/2023 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. за вих. № 118/02-31 від 16.10.2023 року відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позивачам у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлого батька ОСОБА_2 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Також у вказаній постанові нотаріуса зазначається про те, що спадщину за майном померлого ОСОБА_2 прийняли позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, як спадкоємці першої черги по закону, кожен в рівних частках (а.с.26).

Згідно витребуваної судом спадкової справи № 54/2023, заведеної 07.08.2023 приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 07.08.2023 року до вказаного нотаріуса звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позивачі у даній справі, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, та в яких вказують, що вони спадщину прийняли шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, як спадкоємці першої черги по закону (а.с.48-81).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» станом на 16.08.2023 року на замовлення ОСОБА_3 вбачається, що вказаний будинок складається з: коридору площею 10,54 кв.м., кухні площею 14,41 кв.м., житлової кімнати площею 14,40 кв.м., санвузла площею 10,82 кв.м., всього загальною площею 50,17 кв.м., згідно технічного паспорту, копії якого є в матеріалах справи (а.с.20-23).

Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складеного оцінювачем ПП «Експерт-Сервіс» ОСОБА_11 зазначено, що станом на дату оцінки 17.10.2023 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 136865,00 гривні (а.с.27-33).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, оскільки позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спадщину за майном після померлого батька ОСОБА_2 прийняли в позасудовому порядку шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, не мають можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, тому вони змушені звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права та питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачами, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позивачі по справі, у тому числі щодо спадкового майна у виді житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , первинна реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна за померлим ОСОБА_1 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні. Крім того, заявлені позивачами позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову ним не подані, інші спадкоємці відсутні, а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачами. позовні вимоги про визнання за ними права власності за кожним на 1/3 частку на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду в загальній сумі 3220,80 грн. /а.с.1/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1265,1268,1276,1297 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) - право власності на 1/3 частину спадкового майна - будинку садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) - право власності на 1/3 частину спадкового майна - будинку садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) - право власності на 1/3 частину спадкового майна - будинку садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО