Справа № 202/6351/22
Провадження № 2/202/394/2023
22 лютого 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря судового засідання Калантаєнка Д.В.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору суборенди торгівельного місця, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь суми в розмірі 90 000,00 грн. (з урахуванням уточненої позовної заяви) за порушення умов договору суборенди торгового місця, укладеного сторонами 6 січня 2022 року. Порушення полягає у несплаті відповідачем суборендної плати за період з 6 березня 2022 року по 6 листопада 2022 року.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
6 січня 2022 року між ФОП ОСОБА_2 , як суборендарем, та ОСОБА_1 , як орендарем, було укладено договір суборенди торгового місця (далі договір суборенди).
У відповідності до укладеного договору, орендар передає, а суборендар бере у тимчасове володіння та користування торгівельне місце, що знаходиться на території ринку, який належить ТОВ «Колхозний ринок» та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площа торгового місця складає 21 кв.м. п.1.1 договору суборенди.
Торгове місце, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні орендаря у відповідності до договору оренди №5204 від 1 січня 2022 року (основний договір), укладеного між орендарем і ТОВ «Колхозний ринок», названим у подальшому «Орендодавець» - п.1.2. договору суборенди.
Факт передачі орендарем суборендарю об`єкту оренди оформлюється сторонами актом приймання-передачі об`єкта оренди п.2.2 договору суборенди.
Загальна сума суборендної плати за місяць складає 10 000,00 грн. п.п.3.2. договору суборенди.
Строк дії договору суборенди: з моменту укладення договору суборенди до 31 грудня 2022 року п.п. 8.3. договору суборенди.
6 січня 2022 року, на виконання умов договору суборенди, ОСОБА_1 передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняла у строкове платне користування торгівельне місце, про що сторонами було підписано акт прийому передачі.
Зі сторони відповідача не надано жодного доказу на спростування обставин щодо невиконання нею умов договору суборенди та інших доказів, які б могли вплинути на рішення по даній справі.
ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За змістом ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, стаття 526 ЦК України.
В силу положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 5; 12; 13; 81; 141; 258; 259; 265; 268; 274, 280-282 ЦПК України, суд, -
Задовольнити повністю позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості по договору суборенди торгівельного місця.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору суборенди торгового місця від 6 січня 2022 року, за період з 6 березня 2022 року по 6 листопада 2022 року, в сумі 90 000,00 грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2023 року.
Суддя Г.О. Кухтін