Справа № 585/3170/22
Номер провадження 2/585/135/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О. В.

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу № 585/3170/22, провадження № 2/585/135/22.

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: ОСОБА_2 , Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області

предмет позову: визнання права власності на нерухоме майно.

Представник позивача Алфімов Віталій Віталійович, який діє на підставі довіреності від 20.10.2022,

представник відповідача Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області в особі сільського голови Дибчинської Інни Сергіївни,

представник відповідача Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області Грицик Геннадій Олексійович, який діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 26.12.2022. та Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1094294 від 28.06.2021.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 , Андріяшівської сільської ради Роменського району, про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову посилається на те, що 22.02.2002 Українською універсальною біржею було зареєстровано Договір купівлі продажу, реєстраційний №НР-14, а саме 12/25 частин жилого будинку за адресою:: АДРЕСА_1 , який укладено між нею та ОСОБА_2 . Згідно пункту 6.5 Договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року цей Договір зареєстровано на Українській універсальній біржі, та на підставі ст.15 Закону України від 10.12.1991р. "Про товарну біржу" не підлягав нотаріальному посвідченню. В подальшому 28.02.2002 року набуте нею право власності на 12/25 частин жилого будинку за указаною адресою з належними до нього будівлями та спорудами зареєстроване Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №85, за реєстр. №6854, про що міститься відповідний штамп на Договорі купівлі-продажу нерухомості. Однак, Відділом державної реєстрації Андріяшівської сільської ряди Роменського району Сумської області №35/09-03 від 16.11.2022 року ураховуючи, що наданий нею Договір купівлі-продажу нерухомості від 22.02.2002 нотаріально не посвідчений, реєстрацію речових прав не проведено. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на придбане нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй заяві від 17.01.2023 позовні вимоги визнала (а.с.27).

Представник відповідача Андріяшівської сільської ради Грицик Г.О. у заяві від 15.02.2023 зазначає, що позиція відповідача інша, ніж у представника, тому відповідач вважає, що не дивлячись на технічні питання, позовна заява повинна бути розглянута відповідно до законодавства. Відповідач, у такий спосіб, не заперечує проти позовних вимог, не наполягає на компенсації своїх судових витрат (а.с.56).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

20.12.2022 судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.20).

23.01.2023 судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.33).

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 57)

Представник відповідача Андріяшівської сільської ради в особі сільського голови Дибчинська І.С. направила на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради (а.с.а.с.55 зворот).

Відповідач ОСОБА_2 також надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.27).

09 лютого 2023 року до суду від представника відповідача Андріяшівської сільської ради Грицика Г.О. надійшов відзив на позов, який суд не приймає до уваги у зв`язку з пропуском строку, встановленого ухвалою судді від 20.12.2022, для його подання. Указана ухвала суду отримана відповідачем Андріяшівською сільською радою 21.12.2022 (а.с.25), відзив необхідно було подати не пізніше 15 днів з дня отримання указаної ухвали.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.02.2002 ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 12/25 частин жилого будинку за адресою:: АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі №НР-14, який 28.02.2002 зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 85, реєстр № 6854, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу нерухомості (а.с.7).

Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації Андріяшівської сільської ряди Роменського району Сумської області №35/09-03 від 16.11.2022 року ураховуючи, що наданий ОСОБА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомості від 22.02.2001 року нотаріально не посвідчений, відсутні правові підстави для проведення на підставі нього реєстрації речових прав (а.с.8).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 300935459 від 22.02.2022 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0256 площею 0,0537 га (а.с.9).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, індексний номер НВ-022 від 04.01.2022 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :01:029:0256 за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відноситься до земель житлової та громадської забудови, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с.10-12).

Ринкова вартість 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами нерухомого майна по АДРЕСА_1 станом на 15.11.20022 становить 69600 грн. (а.с.13).

З указаного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання права власності на нерухоме майно, які регулюються нормами ЦК України, ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР було встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права є, зокрема, його визнання.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що 22.02.2002 року позивач придбала у ОСОБА_2 12/25 частин жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., шляхом укладення договору купівлі-продажу згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі №НР-14, який 28.02.2002 року зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 85, реєстр № 6854, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу житлового будинку (а.с.7).

У п. 6.5 даного Договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 15 Закону України « Про товарну біржу » № 1954-12 від 10.12.1991 (в редакції чинній на той час) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

При укладанні договору купівлі-продажу від 22.02.2001 сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу будинку укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Але цей Закон вступив у протиріччя з діючою на час укладення договору купівлі-продажу нормою цивільного законодавства - ч. 1 ст. 227 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), яка вимагала нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку (стаття 47 ЦК України в редакції 1963 року).

Як свідчать матеріали справи, указаний договір купівлі-продажу нерухомості був підписаний сторонами правочину - продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 і зареєстрований на Українській універсальній біржі. Сторони договору при його укладенні на біржі досягли згоди по усім суттєвим умовам.

При цьому продавець нерухомого майна засвідчив своїм підписом, що відчужувана ним нерухомість на момент укладення угоди не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під забороною не перебуває (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 2.5 цього Договору правовстановлюючим документом на нерухоме майно у продавця було Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Криворізькою нотаріальною конторою 29.07.1998 та зареєстроване в Роменському МБТІ 18.08.1998, р.№6854 у реєстровій книзі №44 (а.с.7).

Отже, вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

При цьому, в укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю обумовили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна ними виконані у повному обсязі. Також факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Відповідач ОСОБА_2 , яка відчужувала належне їй на праві власності нерухоме майно на користь позивача, проти задоволення позову не заперечує (а.с.27).

Оскільки договір купівлі-продажу нерухомості укладений сторонами і посвідчений на Українській універсальній біржі за № НР-14 відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір зареєстрований в Роменському МБТІ, суд вважає, що позивачка на законних підставах набула право власності на придбане майно.

Через те, що ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своєю нерухомістю на власний розсуд з причин, що не залежать від неї, суд вважає, що її право власності підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому позов про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування вона не заявляє.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 12/25 частин жилого будинку, загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить будинок літ. «А», сарай літ. «Б», прибудова літ. «б», огорожа літ. «Н» та вбиральня літ. «У».

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області, місцезнаходження: вул. Соборна, 11, с. Андріяшівка Роменський район Сумська область, 42087.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова