Справа № 143/930/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Сича С.М.,

з участю секретаря Левченко М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Кадочнікова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

Встановив:

У жовтні 2022 року позивачка ОСОБА_1 вернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, зазначила, що відповідно до рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.08.2013 року у цивільній справі №143/1239/13-ц відповідача ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.08.2013 року.

На даний час у неї змінився матеріальний стан, їй важко самостійно забезпечити належний життєвий рівень для своєї дитини, а саме забезпечити її речами постійного вжитку, продуктами харчування, одягом, спортивними заняттями, оздоровленням, оскільки дочка відвідує КЗ « Погребищенський ліцей №1» Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області та навчається в КЗ «Погребищенська ДМШ» у класі образотворчого мистецтва.

Відповідач працездатний, має добрий стан здоров`я, який дозволяє йому працювати, не перебуває на обліку в жодній медичній установі, аліментів не сплачує нікому, стягнення по виконавчих документах з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків у нього немає.

Розмір присуджених аліментів є занадто низьким та є істотно меншим, аніж визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, адже Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дитини становить 2833 грн. 00 коп.

Крім того, дочці необхідно забезпечити належний рівень життя для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, дитина відвідує навчальні заклади, тому виникла потреба в збільшенні розміру аліментів шляхом їх стягнення з відповідача у розмірі частки від усіх видів його доходів, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача.

Вважає, що є певні підстави для зміни способу стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 .

Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 181, 192 СК України, просить:

-змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми розміром 400 грн. 00 коп. на частку від всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили;

-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.08.2013 року у цивільній справі №143/1239/13-ц з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді від 09 грудня 2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

04.01.2023 позивачка через канцелярію суду подала заяву про зміну підстав позову, яку ухвалою суду від 12.01.2023 року прийнято до розгляду (а.с. 24, 46-47).

04.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 , в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.31-36).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини, просила позовні вимоги задовольнити. Також повідомила, що мирову угоду укладати з відповідачем не має можливості. Станом на 2013 рік вона офіційно не працювала. Виконавчий лист для примусового виконання до державної виконавчої служби нею не подавався. Відповідач сплачував по 1000 гривень на банківську картку, але протягом двох останніх років відповідачем аліменти не сплачуються.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 підтримав позов та підтвердив викладені у ньому обставини, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Натомість його представник - адвокат Кадочніков А.В. позовні вимоги не визнав, вважає, що позивачка не надала суду доказів щодо погіршення свого матеріального стану або покращення матеріального стану відповідача. ОСОБА_3 на даний час не має стійких джерел доходів, його матеріальний стан погіршився, оскільки в нього на утриманні перебуває ще одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також звернув увагу суду на те, що присуджений судом до стягнення розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, з приводу чого позивачка не зверталась до суду, а відповідно не реалізувала всі свої права, що вказує на передчасність даного позову У зв`язку з цим вважає, що жодних підстав для зміни способу стягнення аліментів немає та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки та відповідача народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 28.10.2012 року (а.с.4).

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.11.2011 року розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем, який був зареєстрований 02.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.6).

12.10.2022 року Погребищенським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист по справі №143/1239/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 14.08.2013 року і до досягнення дитини повноліття (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідача народилась дочка ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 03.04.2013року, актовий запис №1214 (а.с.59).

Згідно довідок КЗ « Погребищенського ліцею №1 « Погребищенської міської ради від 19.12.2022р. №569 та від 20.12.2022р. №571, ОСОБА_4 навчається в 7-Б класі, батько ОСОБА_3 контакту з ліцеєм не підтримує, успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. На виклики та батьківські збори приходить тільки мати (а.с.25-26). Крім того, ОСОБА_4 ще навчається в КЗ « Погребищенська ДМШ» у класі образотворчого мистецтва з 2021 року, термін навчання 4 роки, що підтверджується довідкою від 19.12.2022 р. №8 (а.с.27).

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела виплачених доходів та утриманих податків від 21.12.2022 р. № 0217-22-02106 позивачка ОСОБА_1 за період з І кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року отримала доходи від підприємницької діяльності в розмірі 40000 грн. 00 коп. (а.с. 22).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо належного ОСОБА_1 нерухомого майна відсутні (а.с.29).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд виходить із того, що згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, ОСОБА_1 не надала доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів та встановлення нового розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, як-то зміни майнового чи сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них тощо, що є її процесуальним обов`язком.

Так, позивачкою не надано рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у цивільній справі №143/1239/13-ц, яким було стягнуто на її користь аліменти із ОСОБА_3 на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп., що позбавляє суд можливості встановити, які саме обставини були враховані судом при визначенні такого розміру стягуваних аліментів, зокрема, в аспекті матеріального та сімейного стану сторін.

Більше того, із матеріалів справи та пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що в 2013 році вона офіційно не працювала, натомість на момент пред`явлення цього позову вона отримує доходи від підприємницької діяльності, що свідчить про покращення її матеріального становища.

Доводи позивачки про те, що на даний час погіршився її майновий стан, так як дитина відвідує КЗ « Погребищенський ліцей №1» Погребищенської міської ради та навчається в КЗ « Погребищенська ДМШ» у класі образотворчого мистецтва, що, на її думку, слугує підставою для зміни способу стягнення аліментів, суд вважає неприйнятними, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо розміру доходів ОСОБА_1 на момент пред`явлення позову.

Крім того, витрати, викликані особливими обставинами, зумовленими схильністю дитини до музики, відносяться до додаткових витрат на дитину, у яких зобов`язаний брати участь той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, в розумінні приписів статті 185 СК України (правовий висновок Верховного Суду від 26.08.2020 року №336/1488/19).

Відтак, такі додаткові витрати на дитину не впливають на розмір аліментів та спосіб їх стягнення.

Водночас, позивачкою не доведено значного покращення матеріального становища відповідача на даний час у порівнянні із тим, що існував на момент ухвалення рішення суду про стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі.

Також не заслуговують на увагу аргументи позивачки про те, що підставою для зміни способу стягнення аліментів є збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №037-VIII частину другу статті 182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Отже, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, сама по собі не є підставою для зміни способу їх стягнення, так як встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини безвідносно до способу їх стягнення (тверда грошова сума чи частка від доходу) не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання позивачки на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів також не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог у вказаній частині, оскільки, якщо, на думку позивачки, відповідач неналежно виконує свої обов`язки з утримання дитини, вона не позбавлена права звернутися до органів, які здійснюють примусове виконання рішення суду.

Разом із цим, суд вважає слушними доводи представника відповідача - адвоката Кадочнікова А.О. стосовно того, що за змістом частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Однак, позивачкою не було пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист про стягнення із відповідача аліментів, унаслідок чого ні виконавчою службою, ні судом не здійснювалася їх індексація.

З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2023 року.

Суддя