УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 495/1564/23

Номер провадження 2/495/1525/2023

15 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановлено, що звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 зазначає ціну позову у розмірі 227260546,66 грн. Таким чином розмір судового збору, який підлягає сплаті від вказаної ціни позову 13420,00 грн. При цьому, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач додає квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1368,84 грн.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_3 слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом:

-доплати судового збору за вимоги майнового характеру у відповідному розмірі, виходячи із дійсної ціни позову (12051,16 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатять суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bd.od.court.gov.ua/sud1505/gromadyanam/csz/.

Ухвала може бути оскаржена в частині сплати судового збору до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О.Боярський