Провадження № 2/947/551/23
15.02.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання - Бродецька Тетяна Вікторівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, -
09.09.2022 року в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат Гудз С.С. з позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою від 27.09.2022 року провадження у справі відкрито.
Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вказав, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву на позов або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В позовних вимогах позивач посилається на те, що позивачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка за вказаною адресою, які позивач придбав на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ОСОБА_4 . Позивачу стало відомо, що в будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , з яким жодних усних чи письмових домовленостей щодо його права проживання не укладалось. Відповідач ОСОБА_2 не з`являється за вказаною адресою, предметів особистого вжитку та майна відповідача в будинку немає, реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача, в зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутись до суду.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Як встановлено судом, 07.05.2021 року ОСОБА_4 продала та передала у власність, а ОСОБА_1 купив та прийняв у власність житловий будинок АДРЕСА_2 , та складається в цілому з житлового будинку, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м., та навісу під літерою "О", розташованих на земельній ділянці площею 0,0236 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що вбачається з Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. /а.с.8-9/.
Також 07.05.2021 року ОСОБА_4 продала та передала у власність, а ОСОБА_1 купив та прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,0236 га, в тому числі по угіддям: 0,0023 га - малоповерхова забудова; 0,0103 га - малоповерхова забудова; 0,0004 га - малоповерхова забудова, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. /а.с.10-11/.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 20.10.2022 року Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України суду надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 07.11.2017 року по 07.11.2022 року, з якого вбачається, що відповідач виїхав з України в напрямку Київ-Ларнака 10.03.2020 року. Іншої інформації немає /а.с.35-36/.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому на теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який був зареєстрований за вказаною адресою на час придбання позивачем даного будинку, та не є членом сім`ї позивача.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивачів порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Васильків О.В.