Справа № 754/5791/21
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2023 року Деснянський районний суд м. Києва, у складі:

головуючої - судді Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання Довгань Г.А.,

за участі:

представника заявника адвоката Мішутушкіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Деснянського районного суду м. Києва заяву адвоката Мішутушкіна О.В. про роз`яснення рішення суду у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович, про скасування арешту майна -

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/5791/21 було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович про скасування обтяжень майна, яким скасовані обтяження майна: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5554305, зареєстровано 28.08.2007 року реєстратором П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 848826 від 06.08.2007 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник майна: ОСОБА_3 , 1941 року народження; заборона відчуження будь-якого майна, яке належало ОСОБА_3 , 1941 року народження, на підставі постанови АА 848826 від 06.08.2007 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При зверненні до відповідача Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо скасування обтяжень, відповідач повідомив, з посиланням на ст. ст. 16 та 19 Закону України «Про виконавче провадження», що позивач не є стороною виконавчого провадження, обтяження не зняли. Розуміючи усталену практику відповідача щодо перетворення питання зняття обтяжень з майна на «на бізнес», для зняття обтяжень з майна померлого, позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг на підставі згаданого рішення суду. Обтяження з майна померлого були виключені з відповідних реєстрів. 22.12.2022 позивач отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема на рухоме майно - автомобіль «ВАЗ 2109-20» 1988 року випуску, двигун НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 . Під час перевірки наявності обтяжень майна померлого (зокрема рухомого) нотаріусом, обтяжень не було виявлено. 13.012023 позивач звернулася до ТСЦ № 8044 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві, для проведення перереєстрації даного автомобіля. При перевірці автомобіля перед перереєстрацією, стало відомо, що в якомусь реєстрі (баз даних МВС), значиться інформація про наявне обтяження автомобіля на підставі згаданої вище постанови Деснянського ВДВС. 16.01.2023 позивач звернулася до відповідача про скасування останнім обтяжень з рухомого майна, шляхом направлення до реєстраційного підрозділу МВС інформації про відповідне скасування. 18.01.2023 під час прийому, позивач звернулася до заступника Деснянського ВДВС для роз`яснення чи буде скасовувати відповідач ці обтяження, або надасть позивачу відписку. Під час звернення, позивачу згаданою посадовою особою було усно сказано, що відповідач дійшов висновку, що обтяження з рухомого майна, не було скасовано, адже у рішенні прямо не сказано, що обтяження, у виді арешту скасоване саме з рухомого майна. Таким чином відповідач в котрий раз ухилився від скасування накладених ним обтяжень, за закритим виконавчим провадженням стосовно померлої особи багато років тому, навіть після скасування обтяжень судом.

Враховуючи викладене заявник просив роз`яснити, з якого майна, що належало померлому ОСОБА_3 , (рухомого та/чи нерухомого) обтяженого на підставі постанови АА 848826 від 06.08.2007 ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у виді арешту та заборони відчуження, на виконання рішення суду Деснянського районного суду м. Києва від 06.10.2021 у справі № 754/5791/21 відповідач зобов`язаний зняти обтяження у виді арешту та заборони відчуження.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення рішення.

В той же час на адресу суду 02.02.2023 надійшли пояснення відповідача на заяву про роз`яснення рішення в якому пояснили, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки станом на день подання пояснень у відповідача відсутня інформація про сплату заборгованості боржником або його правонаступником. Додатково повідомляють, що згідно п. 2 частини 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. На підставі викладеного просили відмовити у задоволені заяви.

Суд, дослідивши, матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 258 Цивільно-процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У частині другій наведеної норми передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що "роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання".

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення".

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Враховуючи, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року набрало законної сили, є в повній мірі зрозумілим - зокрема рішенням суду визначено, що обтяження 5554305, зареєстроване 28.08.2007 року реєстратором П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 848826 від 06.08.2007 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скасовується повністю, отже доповнення рішення суду переліком майна з якого знімається обтяження - призведе до зміни резолютивної частини рішення, що є неприпустимим.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву адвоката Мішутушкіна О.В. про роз`яснення рішення суду у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович, про скасування арешту майна - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення та підписання повного тексту ухвали.

Повний текст рішення складено 13.02.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран