СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3549/22

пр. № 2/759/580/23

02 березня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

за участю секретаря судових засідань: Лешко О.Д.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Святошинського районнного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про розірвання договору довічного утримання ,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір довічного утримання від 23.05.2019 року, укладений між нею та відповідачкою ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем та зареєстрованим в реєстрі за №1203, застосувавши наслідки розірвання зазначеного вище договору довічного утримання, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок розірвання договору довічного утримання (догляду) від 23.05.2019 року укладеного між нею та відповідачкою, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем та зареєстрованим в реєстрі за №1203 та скасувати обтяження на нерухоме майно- заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що було накладене 23.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем на підставі договору довічного утримання від 23.05.2019 року та зареєстрованим в реєстрі за №1204.

В обгрунтування свого позову зазначає, що 23 травня 2019 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачкою, було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу- Войтовським Валентином Сергійовичем та зареєстровано в реєстрі за № 1203.

Того ж дня, 23.05.2019 р.. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем у зв`язку з посвідченням договору накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна - квартири номер АДРЕСА_2 , до припинення договору довічного утримання або його розірвання, який зареєстрований в реєстрі за № 1204.

Після укладення зазначеного договору відповідач перестала виходити на зв`язок та відвідувати позивача, тобто, припинила надавати позивачу будь-яке утримання та догляд. Позивач неодноразово намагалась зв`язатись з відповідачем з метою з`ясування причин невиконання умов договору, однак відповідач на зв`язок не виходила.

Внаслідок зазначених обставин позивач отримувала соціальні послуги та допомогу в утриманні (догляду) від Територіального центру соціального обслуговування .

Вдруге, з моменту укладення договору, позивач особисто бачила відповідача та контактувала з нею, коли відповідач в грудні 2021 року повідомила позивачу про смерть її доньки - ОСОБА_3 . Після цього позивач запитала у відповідача про причини невиконання умов договору, однак, відповідач проігнорував позивача та надалі не виконувала умови договору.

Тобто, з моменту укладання договору довічного утримання відповідач не з"являлася до позивача, не цікавилася її життям, не надавала жодної допомоги в утриманні (догляді), не створювала умови для нормальної життєдіяльності та задоволення життєво необхідних потреб позивача.

Відповідно до п.1 Договору Відчужувач передає, а Набувач приймає у власність квартиру АДРЕСА_2 взамін чого Набувач зобов"язується забезпечити Відчужувача утриманням та (або) доглядати довічно на умовах встановлених цим Договором.

Відчужувана квартира складається з І (однієї) жилої кімнати, загальна площа 26,96 кв.м., житлова площа 13,4 кв.м. (п. 2 Договору).

Пунктом 4 Договору визначено, що вартість відчужуваної квартири згідно із висновком про вартість майна, виконаним суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал-Оцінка» 23.05.2019 року, становить 608 056, 00 (шістсот вісім тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Відповідно до умов п. 5 Договору Набувач зобов`язується довічно надавати Відчужувачу матеріальне забезпечення в розмірі не меншому ніж 200 (двісті) гривень на місяць, а також усі види догляду (опікування), а саме: забезпечувати його продуктами харчування; забезпечувати необхідними медикаментами: наданням необхідної допомоги.

Проте, відповідач умови Договору з моменту його укладання і по теперішній час не виконує, жодного матеріального забезпечення відповідачем не надавалось, медикаменти, продукти харчування або інша допомога позивачу від відповідача не отримувалась.

На сьогоднішній день доглядом та утриманням позивача займаються сусіди, онука позивача та від недавнього часу ОСОБА_4 .

В період з 25.01.2019 р. до 05.02.2021 р. утриманням позивача займався Територіальний центр соціального обслуговування Святошинського району м. Києва.

Між позивачем та Територіальним центром було укладено договір про надання соціальних послуг, який набрав чинності с 25.01.2019 р.

Відповідно до умов Соціального договору Територіальний центр зобов`язується надавати позивачеві соціальну послугу, визначену індивідуальним планом надання соціальної послуги.

Картою визначення індивідуальних потреб отримувача соціальних послуг визначено, що позивач самостійно не може пересуватися поза межами будинку, не може користуватися громадським транспортом, фізично не спроможна прати, здійснювати покупки та приготувати їжу.

Виходячи з індивідуальних потреб позивача, Територіальним центром встановлено заходи, які будуть надаватися позивачеві соціальними працівниками. Відповідно до індивідуального плану заходів, які виконуються в межах Соціального договору, позивачеві надавалась допомога в наступних заходах: прибирання і доставка продуктів, промислово-господарчих товарів, медикаментів; косметичні прибирання, миття вікон; обклеювання вікон; надання допомоги в області комунальних послуг; ремонт одягу; психологічна підтримка (безпосереднє спілкування); написання листів, заяв, скарг; забезпечення супроводження (супроводження споживача соціальних послуг у

поліклініках); надання інформації з питань соціального захисту населення.

Зазначені заходи надавались як соціальна допомога позивачеві. Кожні пів року зазначені заходи актуалізувались (переглядалися) та оцінювались результати надання допомоги, а саме за періоди: 27.11.2019 р., 25.05.2020 р., 25.11.2020 р. Так, до 05.02.2021 р. Позивачеві була надана допомога в перелічених заходах, які в загальній кількості склали 961 хв.

Згідно з графіком відвідування самотніх громадян похилого віку та інвалідів, соціальним робітником за І квартал 2021 року відбувались відвідування позивача, які в загальній кількості складали 8 відвідувань.

Зазначені обставини підтверджують, що після укладення Договору довічного утримання відповідачем не виконувались умови договору, оскільки утримання (догляд) позивача здійснювалось Територіальним центром.

Позивач самостійно утримується за власний рахунок.

З моменту укладення Договору відповідачем не надавалось жодне матеріальне забезпечення позивача, забезпечення продуктами харчування, медикаментами або іншими видами догляду (утримання) не відбувалось.

Позивач за власні грошові кошти здійснювала оплату комунальних послуг, покупку медикаментів, продуктів харчування та інших речей необхідних для побуту, покупку яких здійснювали працівники Територіального центру, сусіди, представник позивача за довіреністю.

Як зазначалось раніше, картою визначення індивідуальних потреб отримувача соціальних послуг визначено, що позивач самостійно не може пересуватися поза межами будинку, не може користуватися громадським транспортом, фізично не спроможна прати, здійснювати покупки та приготувати їжу.

Відповідачеві відомо про зазначений стан позивача, щодо неможливості самостійно утримувати та доглядати себе, однак, відповідач не зважаючи на це не виконував умови Договору, чим позбавив позивача можливості нормальної життєдіяльності та задоволення життєво необхідних потреб, на які позивач розраховувала укладаючи договір довічного утримання від 23 травня 2019 року.

Зазначені обставини, щодо утримання за власні грошові кошти підтверджуються довідками про доходи позивача та Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утримання доходів, показаннями свідків.

З зазначеного вбачається, що відповідач порушила умови Договору довічного утримання від 23.05.2019 р., не бажала і не бажає їх виконувати, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом з метою розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Акулов Ю.О. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд задовольнити позов.

Відповідачка та третя особа в судове засідання не з`явилися із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно дост. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Так, судом встановлено, що 23 травня 2019 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачкою, було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу- Войтовським Валентином Сергійовичем та зареєстровано в реєстрі за № 1203(ас.7).

Судом встановлено, що того ж дня, 23.05.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем у зв`язку з посвідченням договору накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна - квартири номер АДРЕСА_2 , до припинення договору довічного утримання або його розірвання, який зареєстрований в реєстрі за № 1204(ас.8).

Судом встановлено, що між позивачем та Територіальним центром було укладено договір про надання соціальних послуг, який набрав чинності с 25.01.2019 р.(ас9-10).

Судом встановлено, що в період з 25.01.2019 р. до 05.02.2021 р. утриманням позивача займався Територіальний центр соціального обслуговування Святошинського району м. Києва(ас.12-14).

У відповідності до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому прямо і чітко вирішено питання про значення вини для вирішення спору про розірвання договору: договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що з моменту укладання договору довічного утримання відповідач не з"являлася до позивача, не цікавилася її життям, не надавала жодної допомоги в утриманні (догляді), не створювала умови для нормальної життєдіяльності та задоволення життєво необхідних потреб позивача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідачем виконуються вимоги, зазначені у договорі довічного утримання.

У відповідності до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання від 23.05.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 744, 745, 755, 756, 653 ЦК України, ст.12, 19, 42, 81, 89, 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 23 травня 2019 р., укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем та зареєстрованим в реєстрі за № 1203.

Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання від 23 травня 2019 р.. визнавши за ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок розірвання договору довічного утримання (догляду) від 23 травня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем та зареєстрованим в реєстрі за № 1203.

Скасувати обтяження на нерухоме майно - заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що було накладене 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем на підставі Договору довічного утримання від 23.05.2019 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 1204.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Шум