Дата документу 10.02.2023Справа № 643/7509/21
Провадження № 2/554/927/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання та відібрання малолітньої дитини; третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини; треті особи: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Богодухівського району Валківської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2021 року звернулася до Московського районного суду м.Харкова з позовом та уточненим позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання та відібрання малолітньої дитини, в якому просить визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ; негайно відібрати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у особи, яка незаконно її утримує відповідача ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог, позивач зазначила, що з березня 2012 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю, а шлюб зареєстрували 20.10.2012 року. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.09.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя у них не склалося, оскільки з постійною періодичністю відповідач наносив позивачці побої, за допомогою морального тиску принижував її честь і гідність у присутності їх доньки. Однак, позивач весь час намагалась зберегти повноцінну сім`ю для дитини. Під час шлюбу неодноразово заявляла, що вона після розірвання шлюбу буде проживати окремо від відповідача разом з дитиною.

Після розлучення з відповідачем вони мешкають окремо. Зараз їх донька проживає разом з відповідачем, але не тому, що позивач не хоче приймати участі у вихованні та утриманні доньки, а тому що відповідач вкрав у неї їх доньку і перешкоджає їхньому спілкуванню. Крім того, відповідач дуже негативно впливає на не зміцнену дитячу психіку їх доньки, шляхом морального тиску примушує виконувати всі його вимоги; залякує доньку та налаштовує проти позивачки.

Позивач має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре та з любов`ю відноситься до доньки та намагається і хоче жити з нею, оберігати і піклуватися про неї.

Відповідач може зловживати спиртними напоями, становиться агресивним, постійно контролює дитину, намагається її налаштувати проти позивача. За таких умов постійне проживання дочки з відповідачем, тим більше у віці 8 років, яка дуже схильна до будь-якого психологічного впливу, є неприпустимим. За останній час спільного проживання з відповідачем у їх спільної доньки значно погіршився психологічний та емоційний стан.

Вважає, що місцем мешкання дитини слід визначити місце проживання її матері - позивачки, так як вона може дати все необхідне для гармонійного розвитку та життя дитини.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 06.09.2021 року цивільну справу передано на розгляд до Валківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.12.2021 року ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 06.09.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області цивільну справу передано до Московського районного суду м.Харкова.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.04.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

До суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини; треті особи: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Богодухівського району Валківської міської ради, в якому позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20.10.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Оскільки шлюбні відносини між сторонами не склались, ОСОБА_1 було подано позовну заяву про розірвання шлюбу, яка була задоволена, про що Московським районним судом м.Харкова було прийнято рішення.

Фактично сторони не проживають разом з 14.08.2020 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення відносин між позивачем та відповідачем донька залишилась проживати разом із батьком, який увесь час повністю забезпечував дитину всім необхідним для життєдіяльності дитини та її розвитку. Також, наразі дитина проживає разом із батьком. Батько зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримує дохід від ведення своєї господарської діяльності, та спроможний забезпечити свою доньку всім необхідним. Дитина відвідує навчальний заклад та гуртки, які додатково її розвивають, облікована в медичних установах. Батько постійно слідкує за станом здоров`я дитини, розвитку, виховує та піклується про неї.

Натомість, відповідач немає всіх необхідних умов, у тому числі побутових, для підтримки нормального розвитку дитини, немає власного житлового приміщення, де б змогла вона проживати разом з дитиною. Дитина не має такого психологічного контакту з матір`ю, який має з батьком. Мати не піклується про дитину, не цікавиться нею, а навпаки, під час відвідування дитини, штучно створює в присутності доньки конфлікти з батьком.

Крім того, оскільки дитина проживає з батьком, то він повністю її забезпечує, у зв`язку з чим ним було отримано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання спільної доньки. Відомості відносно відповідача були внесені державною виконавчою службою до Єдиного державного реєстру боржників, та винесені відповідні постанови про тимчасові обмеження відносно боржника. Вказані обставини також свідчать про невиконання відповідачем її обов`язків щодо виховання дитини та неприйняття участі в її матеріальному забезпеченні.

Звертає увагу на те, що у батька з донькою психологічний контакт, прив`язаність один до одного, а тому вважає, що проживання саме із батьком є для малолітньої ОСОБА_3 більш прийнятним, аніж з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви та задовольнити у повному обсязі первісний позов. Зазначила, що позивач не вказав на те, що дитина залишається проживати з батьком без згоди ОСОБА_1 . Так, відповідач неодноразово заявляла в органи поліції, служби по правам дітей, що з 13.08.2020 року колишній чоловік відібрав доньку та не дає вільно спілкуватися з дитиною до даного часу. Також, позивач не уточнює, що в довідці про склад сім`ї зареєстрована і мати дитини, тому твердження, що дитина має право проживати лише з батьком за вищевказаною адресою не є дійсним.

Відповідач являється ФОП « ОСОБА_1 », отримує дохід, матеріально забезпечує дитину. Позивач навмисно не дає повну інформацію суду про те, що ОСОБА_1 має власне житло зі всіма умовами, у тому числі побутовими, для проживання з дитиною. В підтвердження додаються копії документів: свідоцтво про право власності житла у м.Суми, договір купівлі-продажу однокімнатної квартири в с.Циркуни Харківської області, договір оренди двокімнатної квартири у м.Харкові. Також, у шлюбі був придбаний двокімнатний будинок в Харківській області с.Високопілля, де в даний час тимчасово проживає позивач із дитиною. Відповідач зареєстрована з донькою за адресою: АДРЕСА_1 і має право проживати з дитиною за вказаною адресою.

Відносини ОСОБА_1 із донькою завжди були і залишаються теплими. Відповідач кожного дня з донькою на зв`язку, мати завжди є для дитини підтримкою. ОСОБА_2 навмисно намагається настроїти дитину проти матері, перешкоджає вільному спілкуванню, контролює навіть телефонні розмови з дитиною.

Позивач не згадав той факт, що раніше, а саме 04.04.2019 року ОСОБА_1 вже було отримано судовий наказ про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відібравши дитину та перешкоджаючи вільно спілкуватися матері з донькою, заважаючи приймати участь у вихованні дитини, позивач навмисно все це робить, щоб звинуватити ОСОБА_1 нібито у невиконанні її обов`язків щодо виховання дитини та не приймання участі в її матеріальному забезпеченні. Всі питання навчальних закладів вирішувала ОСОБА_1 . Зв`язок з лікарями, вихователями дитячого садка чи вчителями школи підтримувала лише мама дитини (т.2 а.с.7-11).

Ухвалою суду від 13.07.2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісною позовною завою ОСОБА_1

ОСОБА_2 надав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити зустрічну позовну заяву. Зазначив, що твердження відповідача про те, що батько дитину відібрав та не дає вільно спілкуватись з матір`ю не знаходить свого підтвердження, адже батько має такі ж права на дитину як і матір та у нього є більший психологічний контакт ніж з матір`ю, яка постійно в присутності дитини вчиняє сварки та провокує конфлікти. За весь період поки дитина проживає з батьком, ним не чиниться перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю, доказів протилежного відповідачем не надано. Також, відповідачем не надано доказів про сплату грошових коштів на утримання дитини.

Із вказаного переліку нерухомості, яка належить або орендується, відповідачем не вказано в якому ж житловому приміщенні відповідач планує проживати разом із дитиною, та в якому із вказаних приміщень для дитини створені необхідні побутові умови (т.2 а.с.37- 40).

ОСОБА_1 надала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просила зустрічний позов залишити без задоволення, а первісний задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові (т.2 а.с.54- 58).

Ухвалою суду від 16.08.2022 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, - Служба у справах дітей Богодухівського району Валківської міської ради.

Ухвалою суду від 04.11.2022 року доручено підготувати Службі у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради та Службі у справах дітей Богодухівського району Валківської міської ради висновки про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 з одним із батьків.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року закрито підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, в надісланій заяві просили справу розглянути у їх відсутність, в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний задовольнити повністю.

Представники третіх осіб до суду не з`явилися, просили про розгляд справи у їх відсутність.

Вказані обставини, відповідно до ст.ст.211,223 ЦПК України, дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з березня 2012 року проживали однією сім`єю, 20.10.2012 року сторони зареєстрували шлюб (т.1 а.с.131), який був розірваний рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.09.2020 року (т.1 а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження (т.1 а.с.9), сторони є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами.

Судом також встановлено, що після припинення сімейних відносин малолітня дочка ОСОБА_3 , 2013 року народження, залишилася проживати разом з батьком.

З 28.04.2022 року ОСОБА_2 зареєстрований на території Високопільського старостинського округу, як внутрішньо переміщена особа, за адресою: АДРЕСА_2 , позитивно характеризується за місцем проживання. На обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався (т.1 а.с.147-149).

Відповідач зареєстрований як ФОП, отримував дохід (т.1 а.с.178- виписка, а.с.179-181 декларація).

Згідно постанови державного виконавця ВП №63765373 від 29.12.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого 24.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 (т.1 а.с.186-187 постанова, а.с.189-192 Інформація про виконавче провадження). Станом на 30.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів складає 34513,75 грн. (т.1 а.с.193).

Згідно висновку органу опіки та піклування Валківської міської ради, Богодухівського району Харківської області від 22.12.2022 року, зокрема, при обстеженні житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 проживає родина батько ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 . Будинок складається з 2-х кімнат, в будинку чисто, кімнати мебльовані, обладнані побутовою технікою, в дитини є окрема кімната, наявне місце для відпочинку. Стосунки між членами сім`ї доброзичливі. Центром надання соціальних послуг міської ради встановлено, що дитина любить обох батьків, але батька більше, оскільки мати приділяє їй менше уваги (т.2 а.с.201-204).

Згідно висновку органу опіки та піклування Валківської міської ради, Богодухівського району Харківської області від 22.12.2022 року, з початку війни (з лютого 2022 року) мати змінювала місця проживання, тому скласти акт обстеження умов проживання та проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, зробити не вдалося. Зі слів ОСОБА_1 , вона винаймає квартиру в м.Харкові (т.2 а.с.201-204).

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, отримувала дохід (т. 1 а.с. 206-208).

Позивач ОСОБА_1 наполягає на визначенні місця проживання доньки разом з нею, відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що дитині буде краще жити з ним.

Суд вважає доводи відповідача слушними, з огляду на наступне.

Так, законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Суд звертає увагу, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, постійним місцем проживання та реєстрації малолітньої ОСОБА_3 є житло, яке належить відповідачу ОСОБА_2 , наразі це будинок за адресою АДРЕСА_2 , та з яким малолітня постійно проживала кілька років.

Зазначене підтверджується рядом довідок установ (т.1 а.с.138-142).

Разом з тим, як також вбачається з матеріалів справи, мати малолітньої ОСОБА_1 постійно змінює місце проживання, тому провести обстеження житла органу опіки та піклування не вдалося.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "М. С. проти України" (рішення від 11 липня 2017 року, заява N 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява N 10383/09).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд, із врахуванням віку дитини, того, що малолітня майже 3 роки проживає з батьком, залишиться в звичному для себе оточенні, не змінюватиме його, із врахуванням найкращих інтересів дитини, дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 .

При цьому, визначення місця проживання дитини з батьком, не впливатиме на її взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Матір дітей, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та їх розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, враховуючи інтереси малолітньої дитини, її вік, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, у контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, встановивши, що для збереження розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі доцільним є проживання дитини з батьком, суд доходить до висновку про задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із зустрічним позовом ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Суд, враховуючи, що позов задоволено, вважає стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.19,160,161 СК України, ст.29 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання та відібрання малолітньої дитини; третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини; треті особи: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Богодухівського району Валківської міської ради,- задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: 61112, м.Харків, вул.Руслана Плоходька,3, ;

третя особа: Служба у справах дітей Богодухівського району Валківської міської ради, місцезнаходження: 63002, Харківська область, Богодухівський район, м.Валки, вул.Харківська,16, .

Суддя А.М.Чуванова