Справа № 211/4850/21
Провадження № 2/211/248/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участю сторін,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В серпня 2021 року ОСОБА_1 звернула до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог послалась, що вона з 12.12.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На даний час вони проживають в одному будинку, однак спільного побуту не ведуть, припинили шлюбі стосунки. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб.

За час перебування у шлюбі вони придбали автомобіль Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який вони використовували в інтересах сім`ї.

Просила суд визнати вказаний автомобіль об`єктом спільної сумісної власністю та здійснити поділ автомобіля шляхом визначення ідеальних частко співвласників, визнавши за нею право власності на частину автомобіля Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

20.09.2021 року ОСОБА_2 до суду надав відзив на позовну заяву. Проти розірвання шлюбу не заперечував, в частині поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя просив відмовити, так як в період спільного проживання у шлюбі вони ще придбали автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль був придбаний у період шлюбу, однак зареєстрований за ОСОБА_1 , яка не момент придбання автомобіля не мала будь-якого доходу. Крім того, він не згоден, з вартістю спільного автомобіля на підставі Висновку про вартість предмета оцінки від 28.07.2021 року.

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою. Зазначив, що в період шлюбу, крім автомобіля Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ,вони ще придбали автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 від 24.01.2017 року. Просив суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя автомобіль Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ,вони ще придбали автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 . Залишити за ним право приватної власності на автомобіль Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , а за ОСОБА_1 залишити автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 06.08.2021 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відкрито в спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року з метою забезпечення позову накладено арешт на автомобіль Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 01.11.2021 року прийнято до провадження та об`єднано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Призначити у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, судову автотоварознавчу експертизу. Провадження по справі зупинено до проведення експертизи.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року провадження по справі відновлено.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник позивача за первісним позовом адвокат Максимов Р.І. до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги визнає частково. Просить розділити автомобілі Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 по частині за кожним.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 до суду надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить визнати спільним майном подружжя Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 по частині за кожним без проведення експертної оцінки. В частині залишення транспортних засобів на ОСОБА_2 . Ford Fusion, 2015 року випуску та ОСОБА_1 автомобіля MAZDA залишити без задоволення.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження від 12 грудня 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 101. Під час державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 ( а.с. 14).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 15).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України).

Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, тому аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим.

Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, дитини.

Згідно частин. першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з викладеним, враховуючи що відповідач в частині розірвання шлюбу позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_4 , змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , яке після розірвання шлюбу, суд вважає можливим залишити без змін, згідно поданої заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Сторонами не заперечувалось, що спірні автомобілі: Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 є спільною сумісною власністю сторін, оскільки набуті ними під час шлюбу ( а.с. 16, 48).

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК Україниу разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 61 Сімейного Кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно зі ст. 65 Сімейного Кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Тобто дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов`язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»суд, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, згідно приписів ст.60 СК України спірний автомобіль Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та автомобіль MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 є об`єктами спільної сумісної власності сторін як набуті подружжям у шлюбі у спільну сумісну власність. Іншого не встановлено та сторонами не доведено.

За принципом рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, судом визнається, що вказане майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності - належить кожному з подружжя нарівні, і у разі поділу такого майна частки кожного з подружжя у ньому є рівними, тобто у кожного по 1/2 частці.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України , слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 06 серпня 2021 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 2759,22 грн., тому оскільки первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням зазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 2759,22 грн.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 908,00 грн.., тому оскільки зустрічний позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням зазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 454,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 06.08.2021 протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 61, 69, 70, 71, 163 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), зареєстрований 12 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 101 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Визнати автомобіль Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 12.05.2021 року спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , право власності на частину легкого автомобіля Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 12.05.2021 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_8 , право власності на частину легкого автомобіля Ford Fusion, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2488, д/з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 12.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_8 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 судовий збір в сумі 2759 ( дві тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять ) гривень 22 коп.

Продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 06.08.2021 протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати автомобіль марки MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 від 24.01.2017 року спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_8 , право власності на частину легкого автомобіля марки MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 24.01.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , право власності на частину легкого автомобіля марки MAZDA, білого кольору, 2010 року випуску, об`ємом двигуна 1991, д/з НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 24.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_8 судовий збір в сумі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат