Номер провадження: 22-ц/813/4350/23
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі суддів :

головуючої Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Пузанової Л.В.

за участі секретаря Зєйналової А.Ф.к.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 000 грн та матеріальних збитків в сумі 340 438,19 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок надання Військово-медичним клінічним центром Південного регіону медичних послуг неналежної якості та встановлення помилкових результатів аналізів, у позивача відбулось прогресування хвороби, яке можна було попередити у випадку належного виконання відповідачем своїх обов`язків. Наслідки хвороби спричинили нераціональне витрачання позивачем життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які дотепер вимагають компенсаторних зусиль для їх подолання. З огляду на викладене позивач оцінив завдану йому моральну шкоду в 5 000 000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 10.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

21 жовтня 2022 року Приморським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою здійснено заміну сторони позивача у порядку процесуального правонаступництва на ОСОБА_2 .

Вказане судове рішення мотивовано тим, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки ОСОБА_2 є матір`ю померлого ОСОБА_1 , тому суд відповідно до ст.55 ЦПК України дійшов висновку про необхідність залучення її до участі у справі в якості правонаступника позивача.

В апеляційній скарзі Військово-медичний клінічний центр Південного регіону, посилаючись на порушення судом першої інстанції ст.55 ЦПК України, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21.10.2022р. про заміну сторони позивача.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Оскільки спірні правовідносини, за позицією скаржника, не допускають правонаступництва, тому висновок суду щодо наявності підстав для залучення до участі у справі ОСОБА_2 , в якості правонаступника позивача, вважає необґрунтованими.

Крім того, скаржник зазначає, ОСОБА_2 не надано доказів правонаступництва після смерті ОСОБА_1 в матеріальному правовідношенні, а тому відсутні підстави для її процесуального правонаступництва.

Додатково апелянт звертає увагу на порушення судом першої інстанції процесуальних норм щодо розгляду питання про залучення правонаступника за відсутності представника відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Поляков О.О., доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21.10.2022 року залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_2 є спадкоємцем прав після смерті ОСОБА_1 , які не пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на відшкодуванні моральної шкоди, завданої в результаті неналежного виконання своїх професійних обов`язків медичними працівниками Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

Щодо доводів апелянта про невизначене коло спадкоємців, то ОСОБА_2 вказує, що після смерті ОСОБА_1 була відкрита спадщина, у складі якої відсутні майно та/або майнові права, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не отримувала свідоцтво про право на спадщину. Проте, оскільки вона постійно проживала з ОСОБА_1 на момент його смерті та фактично прийняла спадщину, тому вважається спадкоємцем його прав та обов`язків в силу ст.1268 ЦК України. Крім того, вказані обставини підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідкою державного нотаріуса О.Савицької №2807/01-16 від 24.08.2022р., Інформаційним листом державного нотаріуса О.Савицької від 17.11.2022р., які було своєчасно додані до матеріалів цивільної справи №522/12879/20.

Заслухавши доповідача, перевіривши на основі встановлених фактів і обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та положень ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Як встановлено судом, 05.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про стягнення з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону збитків в сумі 340 438,19 грн та моральної шкоди в сумі 5 000 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено відповідний актовий запис від 31.02.2022р. №1752. (а.с.25)

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 . (а.с.26, 27)

Наявною в матеріалах справи інформацією підтверджується, що ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2 на момент смерті позивача були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст.1261 ЦК України)

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. (ч.3 ст.1268 ЦК України)

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті свого сина ОСОБА_1 та прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо залучення її до участі у справі в порядку процесуального правонаступництва в частині вимог про стягнення з відповідача матеріальних збитків.

При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України, якою передбачено недопущення правонаступництва у праві на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, оскільки заявлена позивачем ОСОБА_1 вимога про відшкодування матеріальної шкоди не обґрунтована такими підставами.

Разом з тим, щодо процесуального правонаступництва в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

В цивілістичній доктрині під моральною шкодою розуміються фізичні та душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, якими порушуються її особисті немайнові блага або посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій статті 1230 ЦК передбачено правило, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди.

Отже, право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 помер до ухвалення судом рішення про компенсацію йому моральної шкоди, тому правонаступництво у цій частині позовних вимог в даній справі не допускається.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залучення до участі у справі ОСОБА_2 , як процесуального правонаступника позивача ОСОБА_1 , в частині позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2022 року в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід скасувати із закриттям провадження у справі в цій частині, а в частині вимоги про відшкодування майнової шкоди слід залишити без змін, справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 377, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2022 року щодо залучення до участі у справі ОСОБА_2 в якості процесуального правонаступника позивача ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону моральної шкоди скасувати, провадження у справі в цій частині - закрити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2022 року щодо залучення до участі у справі ОСОБА_2 в якості процесуального правонаступника позивача ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону матеріальної шкоди залишити без змін, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 09 березня 2023 року.

Головуюча: _________________ Н.В.Орловська

Судді: _________________ О.В.Кутурланова

_________________ Л.В.Пузанова