Справа № 396/14/21
Провадження № 2/396/3/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

представник позивача адвокат Шепеленко А.О.

представника відповідача адвоката Репело О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, в режимі відеоконференції, цивільну справу №396/14/21 за позовом ОСОБА_1 до ПП "АФ Агроленд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Агрофірма Агроленд» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 6.72 га, розташованої на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія КР № 25292, виданого 27.12.1999 року на підставі рішення сесії Семенастівської сільської ради народних депутатів Новоукраїнського районну Кіровоградської області від 5 листопада 1999 року № 44. На час видачі вище зазначеного державного акту на право приватної власності вона перебувала в шлюбі і мала прізвище « ОСОБА_2 », що підтвержується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 » № 5 від 10.01.2020 року.

Між позивачем ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрованого 30.03.2012 року управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області за № 001506 строком дії до 15 листопада 2060 року. Згідно п. 9 укладеного договору між сторонами передбачено, що «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. В разі бажання Орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі, вона здійснюєтьсмя за згодою сторін за цінами , які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Розмір орендної плати становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, яка складає грн. переданих в оренду.

На замовлення позивача було проведено уточнений розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проіндексована нормативно грошова оцінка земельної ділянки №293 становить: на 01.01.2012 року - 133498 грн., на 01.01.2013 року - 133498 грн. на 01.10.2014 року - 133498 грн, на 01.01.1915 року - 166748 грн., на 01.01.2016 року - 200081 грн., на 01.01.2017 року - 200081 грн. В 2018-2020 роках нормативно грошова оцінка земельної ділянки не змінювалася та складає 200081,00 грн.

З урахуванням уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки, яка була проведена на її замовлення, позивачем проведено розрахунок орендної плати за період 2012-2020 р. р. за користування відповідачем належною їй земельною ділянкою, за яким невиплачена їй орендна плати в розмірі 47 029 грн 41 коп.

На думку позивача копія нотаріально посвідченої заяви наданої нею ОСОБА_4 про отримання від останньої орендну плату за земельну ділянку в суммі 200 000 (двісті тисяч гривень) та складений нею заповіт на ОСОБА_4 на земельну ділянку є неналежними доказами сплати орендної плати, оскільки зазначена заява не має відношення до вказаного договору оренди землі, разом з тим в ній відсутні реквізити, що пов`язують її з цим договором, крім того фізична особа ОСОБА_4 не має відношення до юридичної особи ПП «АФ Агроленд», керівником якого являється ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що зі сторони відповідача має місце систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати їй орендної плати, тому звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 12.01.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовчому судовому засіданні.

06.04.2021 року постановлено ухвалу суду про продовження строку підготовчого провадження.

19.10.2021 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

22.12.2021 року в судовому засіданні представник відповідача ПП "АФ Агроленд" - адвокат Репело О.В. подано заяву про застосування строку позовної давності по даній справі та відмовити в задоволені позову. Крім того, заявив клопотання про повернення справи до підготовчого провадження, оскільки він не скористався своїми правами та не заявив клопотання, які мав намір заявити, не подав докази, оскільки призначення до судового розгляду відбулося без його участі в той час, коли він заявив обгрунтоване клопотання про відкладення підготовчого засідання. Також просив вирішити клопотання про витребування доказів та залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 22.12.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Репело О.В. щодо повернення на стадію підготовчого провадження та витребування доказів відмовлено.

Представник позивача адвокат Шепеленко А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Разом з тим, повідомила про неможливість ОСОБА_1 прибути в судове засідання у зв`язку з перебуванням її за межами України та заявила клопотання про долучення до матеріалів справи довідку з місця проживання реєстру населення Естонії від 22.02.2023 року з перекладом на українську мову та копію сторінок закордонного паспорту ОСОБА_1 .

Явка позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 01.11.2022 року була визнана обов`язкова. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її представником були надані документи, які підтверджують неможливість її явки в судове засідання, оскільки остання на час розгляду справи проживає за межами України.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Просив застосувати строки позовної давності.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Суд, врахувавши думки сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю Серія КР № 25292, виданого 27.12.1999 року на підставі рішення сесії Семенастівської сільської ради народних депутатів Новоукраїнського районну Кіровоградської області від 5 листопада 1999 року № 44 (а.с.8) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 03.10.2019 ОСОБА_1 є власником: площею 6.7201 га кадастровий номер 0:02:00061484, яка знаходиться на території Семенастівської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільського господарського виробництва (а.с.11).

На час видачі вище зазначеного державного акту на право приватної власності позивачка перебувала в шлюбі і мала прізвище « ОСОБА_2 », що підтвержується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтверження дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 » № 5 від 10.01.2020 року (а.с.15).

Між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрованого 30.03.2012 року управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області за № 001506. Згідно п.8 договору, зазначений договір оренди укладався на 60 років, починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2060 року. Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. В разі бажання орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі, вона здійснюється за згодою сторін за цінами які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Розмір орендної плати становить не менше 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. В п.39 договору вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Даний договір зареєстровано 30.03.2012 року за №001506 (а.с.9).

Відповідно до листа начальника відділу Прижигалінського Олега у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.10.2019 року, позивачка через свого представника, отримала ксерокопію архівного примірника договору оренди земельно ділянки 6.72 га, яка розташована на території Семенастівської сільської ради укладений між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» та зареєстрований 30.03.2012 року за № 001506 управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області (а.с. 10).

Відповідно до уточненого розрахунку проіндексована нормативно грошова оцінка земельної ділянки №293, яка належить ОСОБА_1 на 01.01.2012 року складає 133498 грн., на 01.01.2013 року складає 133498 грн.. на 01.10.2014 року складає 133498 грн, на 01.01.1915 року складає 166748 грн., на 01.01.2016 року складає 200081 грн., на 01.01.2017 року складає 200081 грн. В 2018-2020 роках нормативно грошова оцінка земельної ділянки не змінювалася та складає 200081 грн (а.с.16-21).

Як свідчить нотаріально посвідчена заява від 08 грудня 2011 року ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, (фізичного чи психологічного тиску), з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_4 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі державного акту КР №25292, площею 6,72 га виданого Семенастівською сільською радою 27 грудня 1999 року, Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №293, у сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_4 до 08 грудня 2060 вона не матиме (а.с.23).

Цією ж заявою ОСОБА_1 в разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, по першій вимозі ОСОБА_4 зобов`язалася переоформити вказану земельну ділянку на неї або на вказану ним особу.

З претензійного листа від 17.12.2020 року, вбачається, що позивачка зверталася до ПП «АФ Агроленд» з вимогою сплатити їй заборгованість по орендній платі за період 2012-2020 роки у розмірі 47029,41 грн, оскільки за вказаний період відповідачем жодного разу не була сплачена їй орендна плата за користування орендованою земельною ділянкою на підставі укладеного між ними договору оренди земельної ділянки від 30.03.2012 року (а.с.27-28).

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) сформульовано висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 289/12204/17, (провадження 14-246 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі № 289/718/18, (провадження14-126цс19) вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України).

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

Представник відповідача у поясненнях наполягав, що позивачка отримала кошти наперед в рахунок орендної плати за спірним договором оренди в розмірі 200 000,00 грн, посилаючись на нотаріально посвідчену заяву, проте дослідивши дану заяву та спірний договір оренди, судом встановлено розбіжності. Нотаріально посвідчена заява датована 08.12.2011 року, спірний договірі оренди землі зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Новоукраїнському районі 30.03.2012 року, дата укладення договору відсутня. Тобто, дана заява посвідчена раніше, ніж укладений між сторонами договір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказана нотаріально посвідчена заява не має відношення до вказаного договору оренди землі, разом з тим в ній відсутні реквізити, що пов`язують її з цим договором. Крім того, фізична особа ОСОБА_4 , не має відношення до юридичної особи ПП «АФ Агроленд», керівником якого являється ОСОБА_5 .

В матеріалах справи відсутні належні докази відповідно до яких ОСОБА_4 мала б законні повноваження вчиняти дії в інтересах ПП "АФ Агроленд", зокрема виплачувати кошти в рахунок орендної плати за землю ОСОБА_1 .

Інших доказів які б свідчили про виплату відповідачем в рахунок орендної плати позивачу коштів в розмірі 200 000,00 грн, саме за договором оренди від 30.03.2012 року матеріали справи не містять.

Крім того, договором оренди укладеного між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» також не передбачалося отримання наперед орендної плати позивачем від третьої особи, натомість згідно п.11 зазначеного договору вказано, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно.

Таким чином, встановивши, що відповідач - орендар ПП «АФ Агроленд» систематично, а саме, за період з 2012 по 2020 рік, не сплачував орендну плату орендодавцю ОСОБА_1 , що є порушенням істотних умов договору оренди землі, доказів на спростування даних обставин суду не надано, вимога позивача про дострокове розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству, тому суд вважає за правильне застосувати до спірних правовідносин положення статті 32 Закону України «Про оренду землі» і статті 141 ЗК України та розірвати договір оренди, який був укладений між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» і зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Новоукраїнському районі 30.03.2012 року.

Отже, під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами виконання ним умов договору оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» щодо сплати орендної плати у спосіб передбачений договором.

Таким чином, оскільки відповіда не виконав обов`язок по сплаті орендної плати, тобто допустив істотне порушення умов договору, тому суд дійшов висновку, що доводи представника позивача є обґрунтованими, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ПП «АФ Агроленд» заборгованість по орендній платі, суд зазначає наступне.

Позивачем подано розрахунок орендної плати за період 2012-2020 р.р., за яким відповідач на думку позивача має сплатити заборгованість в розмірі 47 029,41 грн.

Суд погоджується з розрахунком позивача, оскільки він виконаний з урахуванням уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період 2012-2017 роки. В 2018-2020 роках нормативно грошова оцінка земельної ділянки не змінювалася та складає 200081 грн.

Разом з тим, представником відповідача заявлено про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого права. За правилами ст. ст.257,258 ЦК Україниіснує два види позовної давності: загальна і спеціальна. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Однак, для окремих видів вимог, таких як стягнення неустойки (штрафу, пені), законом встановлено спеціальну позовну давність в 1 рік.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст.251, ч. 1 ст.252 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посилається на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст.251, ч. 2 ст.252 ЦК України).

Заст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 1ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Суд звертає увагу на те, що у п. 11 Договору, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року, відтак про порушене право на отримання орендної плати позивачці стало відомо з наступного дня після дати визначеної п.11 Договору, тобто 01 січня наступного року.

Таким чином, перебіг позовної давності в даному випадку розпочався з 01.01.2013 року. Позивач звернувся до суду 11.01.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку.

Отже, суд вважає, за можливе застосувати загальну позовну давність щодо вимог позивачки, а тому позовні вимоги останньої про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2012 - 2017 роки задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Таким чином, на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за 2018 - 2020 роки у розмірі 4832,04 грн (200081*3%-19,5%), тобто за три роки 14496,12 грн.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача про звернення позивача з даним позовом до суду вдруге, доказів такого звернення матеріали справи не містять.

Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно дост.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІVу разі дострокового розірвання договору оренди землі, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 518 грн 26 коп (14496,12 х 100 : 47029,41 = 30,82 %, 1681,60 х 30,82% = 518 грн 26 коп).

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст.237, 248, 526, 629, 651 ЦК України, п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, ст.ст.4, 13, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, районний суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд», зареєстрованого в Управлінні Держкомзему в Новоукраїнському районі від 30.03.2012 року за № 1506, щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:1484 площею 6,72 га ріллі, розташованої на території Семинастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Стягнути з ПП «АФ Агроленд» (код ЄРДПО №36542311) на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в розмірі 14 496,12 грн та судовий збір в розмірі 518,26 грн. Всього підлягає стягненню 15014,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 28.02.2023 року.

Суддя: А. А. Русіна