Номер провадження: 22-ц/813/3748/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції питання про зупинення апеляційного провадження у справі, цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину незавершеного будівництва та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу,

в с т а н о в и в:

У 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права на частину незавершеного будівництва, посилався на те, що під час шлюбу сторонами за спільні кошти, згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 2000 року, придбано житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 519 кв.м. За час шлюбу подружжя збудувало житловий будинок, гараж та інші надвірні споруди на вказаній земельній ділянці, проте, відповідач відмовилася оформлювати прийняття цього будинку, гаражу та інших надвірних споруд до експлуатації та реєструвати право власності на нього. Позивач вказує, що збудований за час шлюбу за спільні кошти житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, проте, цей будинок не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється з вини відповідачки, в свою чергу позивач позбавлений можливості здійснити такі дії, що перешкоджає йому реалізувати своє право на отримання у власність частини набутого за час шлюбу майна.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право, як співзабудовника, на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва, а саме, одноповерхового житлового будинку літ « А,А1», який складається з - коридор - 8,5 кв.м; житлова кімната - 9,1 кв.м; житлова кімната - 17,3 кв.м; житлова кімната - 13,8 кв.м; коридор - 4,7 кв.м; житлова кімната - 9,8 кв.м; кухня - 14,1 кв.м; коридор - 9,1 кв.м; вбиральня - 2,8 кв.м; ванна кімната - 5,2 кв.м загальною площею 94,4 кв.м, гаража літ «З» - загальною площею 56,7 кв.м, сараю літ «Л» - загальною площею 9,1 кв.м, вбиральні літ «Ж» - загальною площею 1,0 кв.м, розташованого на земельної ділянці площею 519 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Також просив вирішити питання стягнення з ОСОБА_3 судових витрат.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, посилаючись на те, що за час спільного проживання сторін, нею за особисті кошти, які були отримані в результаті здійснення різних правочинів з майном, придбано спірне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому за власні кошти вона вела будівництво та реконструкцію зазначеного будинку, а ОСОБА_2 не приймав жодної участі у придбанні та будівництві.

ОСОБА_1 просила суд визнати будинок по АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю.

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 13 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на частину незавершеного будівництва задовольнив частково. Визнав право ОСОБА_2 , як співзабудовника, на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва, а саме, одноповерхового житлового будинку літ «А, А1», який складається з - коридор - 8,5 кв.м; житлова кімната - 9,1 кв.м; житлова кімната - 17,3 кв.м; житлова кімната - 13,8 кв.м; коридор - 4,7 кв.м; житлова кімната - 9,8 кв.м; кухня - 14,1 кв.м; коридор - 9,1 кв.м; вбиральня - 2,8 кв.м; ванна кімната - 5,2 кв.м загальною площею 94,4 кв.м, гаража літ «З» - загальною площею 56,7 кв.м, сараю літ «Л» - загальною площею 9,1 кв.м, вбиральні літ «Ж» - загальною площею 1,0 кв.м, розташованого на земельної ділянці площею 519 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11186 грн сплачених судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно, що було придбано під час перебування у шлюбі - відмовити.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 08 грудня 2022 року відкрив провадження за цією апеляційною скаргою, та ухвалою від 22 грудня 2022 року призначив справу до розгляду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 приймала участь в режимі відео конференції та питання про зупинення провадження залишила на розсуд суду.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Представники позивача та відповідача зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК Українисудову повістку-повідомлення отримала 01.02.2023 року в особистому кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, виходячи з наступних підстав.

Предметом первісного позову є вимога про визнання за позивачем права співзабудовника, на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва, предметом за об`єднаним позовом є визнання будинку приватною особистою власністю.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22 грудня 2000 року, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 купила житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з одного кам`яного житлового будинку, позначеного на схематичному плані літ. «А», житловою площею 26,4 кв.м. і надвірних споруд: літ. «В», «Г», «Д» - сараї, літ. «Е» - душ, літ. «Ж» - вбиральня, №1-2 - огорожа, І - мостіння, що розміщені на земельній ділянці площею 519 кв.м.

Згідно з архівними матеріалами на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 з інвентаризаційної справи, які надані КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР в період з 2000 по 2008 роки з метою поліпшення житлово-побутових умов проживання та відновного ремонту конструкцій житлового будинку, були виконані роботи по реконструкції житлового будинку літ «А» і господарських будівель.

Висновком №652 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складеного 07 вересня 2021 року, встановлено, що гараж під літ. «З» та сарай під літ. «Л» побудовані в період з 2000 по 2008 роки, відповідно до технічного паспорту від 20 березня 2008 року є самовільними спорудами, мають задовільний технічний стан.

Проектно-кошторисна документація на будівництво відсутня.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року справу № 511/2303/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності, поділ майна в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду мотивована тим, що аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177 - 179, 182 цього Кодексу, частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15).

У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148).

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту (будівельного паспорта); або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Частиною другою статті 36 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI«Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Також заборонена експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію (частина восьма статті 39 цього Закону.

Отже, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проєкту чи будівельного паспорта (схеми намірів забудови) або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проєктної документації (будівельного паспорта), оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Не підлягають поділу (виділу)об`єкти нерухомого майна, до складу якихвходять самочиннозбудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Схожі висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21).

Виходячи з перелічених вище висновків Верховного Суду України та Верховного Суду, не є об`єктом права власності новостворений об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проєктної документації, будівельного паспорта (схеми намірів забудови), оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Такий об`єкт не підлягає поділу.

У той же час у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 127/6698/16-ц (провадження № 61-18773св18) Верховний Суд вважав за можливе проведення поділу житлового будинку з господарськими спорудами без урахування самочинних будівель та прибудов.

Неоднозначно вирішувалось у судовій практиці проблема визнання права власності на будівельні матеріали, використані для будівництва самочинно збудованих об`єктів.

Враховуючи викладене, баланс прав та інтересів співвласників, з метою формування сталої судової практики у спірних правовідносинах колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування статей 328, 331, 376 ЦК України, викладених у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-338цс15, і визнати наявність у подружжя права на визнання у судовому порядку права власності на самочинно побудований, реконструйований об`єкт нерухомого майна (а не матеріали й конструкції, з яких він побудований і перелік яких точно встановити достатньо складно), який знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві власності чи користування (оренди) подружжю (одному з них), та відповідає містобудівній документації, цільовому призначенню земельної ділянки і вимогам щодо надійної й безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту, з подальшим прийняттям в експлуатацію у передбаченому чинним законодавством порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 липня 2022 року справу № 511/2303/19, провадження № 14-56цс22 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Судове рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки, справа у подібних правовідносинах прийнята до розгляду Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі № 521/21379/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Великої Палати Верховного Судусправи № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22).

Керуючись п. 10 ч. 1ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Зупинити провадження у справі № 521/21379/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину незавершеного будівництва та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Великої Палати Верховного Суду справи № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.А. Коновалова

Cудді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко