Провадження № 2-др/359/12/23
2 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_9 , приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко Валерія Олександрівна, Бориспільський відділ міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсними договорів дарування щодо вирішення питання про прийняття додаткового рішення,
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що витрати на правничу допомогу були фактично понесені позивачем, їх розмір є обґрунтованим.
Інші учасники справи не з`явилися у судове засідання, повідомлені належним чином. Як вбачається з ч.4 ст.270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши письмові докази, приєднані до поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.
10 січня 2023 року представники позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_1 подали суду заяву (а.с.52 т.2) про те, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, вони подадуть протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2023 року (а.с.78-86 т.2) було задоволено позов ОСОБА_3 . Визнано недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 травня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 22 травня 2019 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Також стягнуто судовий збір з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по 454 гривні.

31 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та адвокатом Муцьким М.В. був укладений договір про надання правничої (адвокатської) допомоги (а.с.103 т.2). У 3.4 цього договору зазначено, що розрахунок за виконану роботу здійснюється клієнтом відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт. В цей же день ОСОБА_3 та адвокат Муцький М.В. уклали додаток №1 до означеного договору (а.с.104 т.2), в якому погодили розмір гонорару за надання правничої допомоги, а саме вартість консультації 1500 гривень, вивчення матеріалів та узгодження правової позиції 3500 гривень, складання позовної заяви та формування для подачі до суду 5000 гривень, представництво адвоката в Бориспільському міськрайонному суді 2000 гривень за кожне судове засідання, яке відбулось. Крім того, сторони погодили, що гонорар у розмірі 10000 гривень вноситься одразу 31 серпня 2021 року.

30 листопада 2021 року між ОСОБА_3 та адвокатом Лук`яновою Н.М. був укладений договір про надання правничої (адвокатської) допомоги (а.с.106 т.2). У 3.4 цього договору зазначено, що розрахунок за виконану роботу здійснюється клієнтом відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт. В цей же день ОСОБА_3 та адвокат Лук`янова Н.М. уклали додаток №1 до означеного договору (а.с.107 т.2), в якому погодили розмір гонорару за надання правничої допомоги, а саме вивчення матеріалів / аналіз справи №359/11174/21 3000 гривень, представництво адвоката в Бориспільському міськрайонному суді 2000 гривень за кожне судове засідання, яке відбулось. Крім того, сторони погодили, що гонорар у розмірі 3000 гривень вноситься одразу 30 листопада 2021 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 звернув увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18. Тобто вказана судова практика є незмінною.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

20 січня 2023 року позивач та адвокат Муцький М.В. склали акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с.105 т.2) за договором про надання правничої (адвокатської) допомоги від 31 серпня 2021 року, в якому зафіксували прийняття позивачем правничої допомоги, виконаної адвокатом Муцьким М.В., загальною вартістю 32000 гривень, з яких адвокатом надано такі послуги: консультація 1500 гривень, вивчення матеріалів та узгодження правової позиції 3500 гривень, складання позовної заяви та формування для подачі до суду 5000 гривень, представництво в Бориспільському міськрайонному суді 22000 гривень (11 судових засідань по 2000 гривень за кожне засідання). В цей же день ОСОБА_3 та адвокат Лук`янова Н.М. склали акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с.106 т.2) за договором про надання правничої (адвокатської) допомоги від 30 листопада 2021 року, в якому зафіксували прийняття позивачем правничої допомоги, виконаної адвокатом Лук`яновою Н.М., загальною вартістю 25000 гривень, з яких адвокатом надано такі послуги: вивчення матеріалів / аналіз справи №359/11174/21 3000 гривень, представництво в Бориспільському міськрайонному суді 22000 гривень (11 судових засідань по 2000 гривень за кожне засідання).

Судом встановлено, що адвокати Муцький М.В. та Лук`янова Н.М. надавали послуги з представництва позивача у 10 судових засіданнях, які відбулись у Бориспільському міськрайонному суді, а саме: 23 травня 2022 року, 23 червня 2022 року, 11 серпня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 13 жовтня 2022 року, 30 листопада 2022 року, 1 грудня 2022 року, 7 грудня 2022 року, 10 січня 2023 року, 20 січня 2023 року. Ці обставини підтверджується протоколами судових засідань (а.с.139-141, 163-165, 171-175, 210-215, 222-224, 229-231, 236-241 т.1; а.с.15-17, 53-56, 67-75 т.2). При цьому два судові засідання, які були призначені на 25 січня 2022 року та 3 березня 2022 року були зняті з розгляду, що підтверджується довідками (а.с.66,127 т.1). З урахуванням положень договорів про надання правничої (адвокатської) допомоги від 31 серпня 2021 року та від 30 листопада 2021 року, послуги адвокатів підлягають оплаті лише у разі, коли судове засідання відбулось. Тому представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_10 не підтвердили надання ними послуг з представництва в 11-му судовому засіданні, і підстави для стягнення 2000 гривень за таке засідання кожному з представників позивача відсутні.

Також встановлено, що ОСОБА_3 та її представники не надали суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи), тобто витрати на професійну правничу допомогу тільки мають бути сплачені. З урахуванням викладеного, позивачем доведено, що витрати на правову допомогу складають 53000 гривень. Суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_10 частково, проте, враховуючи подане клопотання представника відповідача ОСОБА_5 , адвоката Новоселицької О.А., слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 до 12000 гривень, що відповідатиме критеріям: дійсності, необхідності, співмірності та розумності їх розміру з урахуванням фінансового стану учасників справи. Так, ОСОБА_7 є студентом денної форми навчання державного ВНЗ «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана», що підтверджується копією договору №201067 про навчання у закладі вищої освіти від 11 вересня 2020 року (а.с.119 т.2). На утриманні у ОСОБА_5 перебуває донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2020 року (а.с.85-86 т.1). Також ОСОБА_5 оплачує за навчання сина ОСОБА_7 . Ця обставина підтверджується копією договору №201067 про надання освітньої послуги між ВНЗ «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від 11 вересня 2020 року (а.с.120 т.2). ОСОБА_8 є особою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.118 постанови від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомогу адвоката. На думку суду, представник відповідача ОСОБА_5 , адвокат Новоселецька О.А., довела неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 53000 гривень, оскільки такі витрати не відповідають критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї цивільної справи та фінансового стану сторін, а також можливість зменшення їх розміру до 12000 гривень.

З огляду на це, суд висновує, що з метою забезпечення принципу відшкодування судових витрат позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, передбаченого п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, належить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12000 гривень, з кожного відповідача по 3000 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_10 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

У задоволенні заяви в частині вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в більшому розмірі відмовити.

Повний текст додаткового рішення складений 10 лютого 2023 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта