Справа № 522/8015/18
Провадження № 2/522/1008/23
01 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки,
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати недійсним Договір поруки №1 до кредитного договору №1724-н від 13.07.2007 року, укладеного між ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління ПАТ « Ощадбанк» та ОСОБА_1 .
Мотивує вимоги тим, що він не підписував зазначений договір, тому не є стороною правочину.
Учасники справи в судове засідання не з`явлись, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно дост. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.
Згідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
За таких обставин, на підставі ч.4ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.
Ухвалою суду від 25.06.2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства „Ощадбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору порукизупинено до розгляду та ухвалення рішення по суті по справі №1512/2-234/11 за позовом Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та після набрання законної сили рішенням суду відновлено провадження у справі.
Постановою Одеського апеляційного суду від 25.02.2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - задоволено.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» солідарної кредитної заборгованості за кредитним договором № 1724-н від 13.07.2007 року у розмірі - 36 475,88 доларів США та 113 979,77 грн., з яких: заборгованість за основним боргом по кредиту - 26 397,97 доларів США; заборгованість по відсоткам - 10 077,91 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 88 251,48 грн.; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 3 120,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 21 731,74 грн.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 876,55 грн. та судових витрат - скасувано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без задоволення.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 870 гривень, за подання клопотання про призначення експертизи у розмірі 384 грн. 20 коп., за послуги експерта зі складання висновку експертизи у розмірі 12 560 грн., а всього на загальну суму - 14 814 грн. 20 коп.
-13.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений договір поруки, згідно з умовами даного договору ОСОБА_1 зобов`язався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов`язань по кредитному договору № 1724-н від 13.07.2007 року;
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що договір поруки він не укладав і його не підписував, з позичальником ОСОБА_2 він не знайомий, його підпис в паспорті відрізняється від підпису, який міститься в договорі поруки і звертав увагу, що банком до позовної заяви долучено копію його паспорта, який був виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області лише 16 липня 2007 року, тобто через три дні після підписання договору поруки.
З огляду на викладене, апеляційним судом за клопотанням представника відповідача призначено судову почеркознавчу експертизу на предмет належності ОСОБА_4 підписів від його імені, які розташовані на 3-х сторінках Договору поруки № 1 до Кредитного договору № 1724-н від 13.07.2007 року, та в лінійці перед словами «( ОСОБА_1 )» графи «Поручитель» розділу «7. Реквізити та Підписи Сторін».
Відповідно до висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4548 від 10.12.2019 року підписи від імені ОСОБА_1 , розташовані в лінійках після слів «підпис поручителя» на 3- сторінках Договору поруки № 1 до Кредитного договору № 1724-н від 13.07.2007 року, та в лінійці перед словами «( ОСОБА_1 )» графи «Поручитель» розділу «7. Реквізити та Підписи Сторін» виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Ознак які б свідчили про вплив на процес виконання підписів якихось незвичних чинників (як природніх, в т.ч. зумовлених незвичним станом виконавця, так і штучних, в тому числі пов`язаних із навмисною зміною виконавцем ознак свого почерку), немає. Питання щодо визначення статі та віку особи виконавця підписів не вирішувались через відсутність науково-обгрунтованих методик (т. 2 а. с. 193-198).
При таких обставинах немає підстав вважати недоведеними і неспроможними доводи апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 , що він ніколи не укладав та нікого не уповноважував укладати від свого імені договір поруки з метою забезпечення виконання зобов`язань за укладеним ОСОБА_2 кредитним договором з ПАТ «Ощадбанк України», з якою він навіть не знайомий.
Таким чином договір від імені ОСОБА_1 укладений не самим ОСОБА_1 , а іншою особою від його імені.
Доказів, що таке укладення відбулося з відома ОСОБА_1 , за його згодою на це або за його дорученням зробити це іншою особою від його імені, позивачем документально не доведено.
Крім того позивачем заявлені вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з нього, як з поручителя в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 такими обставинами не обґрунтовував.
Тому немає підстав для висновку, що ОСОБА_1 набув права та обов`язки поручителя за укладеним від його імені, але без його відома і згоди на це невідомою і не встановленою особою договором поруки від 13.07.2007 року на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 1724-н від 13.07.2007 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 .
Оскільки ОСОБА_1 за наведених обставин не може вважатися поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 за укладеним нею кредитним договором № 1724-н від 13.07.2007 року, укладеним з ВАТ «Державний ощадний банк України», немає підстав для стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку як з поручителя заборгованості за вказаним цим кредитним договором».
Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до цивільного законодавства, а саме до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За фактом неукладності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків.
Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 23.01.2018 р. по справі № 316/3022/14-ц.
Згідно ч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Форму правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання встановлено ст. 547 ЦК України, згідно з якою правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Крім іншого, порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема ст. 547 ЦК України, як це вбачається з п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», надалі - Постанова Пленуму ВСУ № 9.
Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч.І ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Однією з таких підстав, визначених ч.І-З, 5-6 ст. 203 ЦК України, є волевиявлення учасника правочину. що має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, яке у даному випадку - відсутнє, оскільки й сам ОСОБА_1 не є стороною правочину.
З урахуванням викладеного , по ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки підлягає задоволенню.
Крім того, необхідно стягнути з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
Керуючись ст.ст.4, 10-13, 19, 43, 49, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 263, 265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки задовольнити.
Визнати недійсним Договір поруки № 1 до кредитного договору № 1724-н від 13.07.2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1 .
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 10.03.2023.
Суддя Р.Д. Абухін