Справа № 283/1253/22
Провадження №2-ві/283/1/23
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Саланда О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача Горбаченко М.О. про відвід головуючого судді Хомич В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малинського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку нерухомого майна.

Ухвалою від 27.07.2022 відкрито провадження за позовом, який поданий адвокатом Міхненком С.Д. в інтересах позивача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.10.2022 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд позовної заяви на 15.11.2022, яке в подальшому відкладалось.

Розгляд справи призначено на 14 годину 23.02.2023 року.

15.02.2023 року через канцелярію суду, представником відповідача Горбаченко М.О. подано заяву про відвід головуючому судді, мотивуючи тим, що на її думку, суддя заінтересована у результаті розгляду справи з огляду на те, що представник позивача - ОСОБА_4 був головою Малинського районного суду на той час як головуюча вже працювала. Представник відповідача також зауважує, що суддя Хомич В.М. відмовила у задоволенні клопотань представника відповідача, натомість відклала розгляд справи для подачі позивачем та його представником клопотань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2023 року вирішення питання про відвід передано судді Саланді О.М.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про відвід судді Хомич В.М., приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно статті 40 ЦПК України: 1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

11. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Те, що представник позивача - ОСОБА_4 був головою Малинського районного суду на той час як головуюча вже працювала в суді, не є обставиною, яка може викликати сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді під час розгляду справи з точки зору положень ст.36,38,39 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі "Білуха проти України", "Бочан проти України", "Газета "Україна-центр" проти України" та ін.)

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу (самовідводу) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, беручи до уваги те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного у суду немає, відсутні підстави вважати про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у неї певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Отже, даний відвід ґрунтується виключно на припущеннях заявника, а обставини, на які посилається адвокат Горбаченко М.О., не є доказами упередженості чи необ`єктивності судді Хомич під час розгляду справи.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, Статтею 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» закріплено право на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом. Реалізація даного принципу виражається в праві кожного на справедливий суд, однак визначення даного суду здійснюється не за бажанням особи, а встановлюється відповідно вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Тому заяву про відвід суд розцінює, як бажання представника відповідача на розгляд справи іншим суддею, і не являється формою реалізації принципу права на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене, оскільки передбачені ст.ст. 36, 37,38 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст.ст.36-41 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Горбаченко Марини Олександрівни про відвід судді Хомич В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Саланда