Справа № 522/3346/23
Провадження № 2-о/522/177/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Мартинюк Ю. С., про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій вони просять встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від матері - громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, та батька - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна.

Заява обґрунтована тим, що 03.02.2018 на тимчасово окупованій території України заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадянського стану м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 79. У зв`язку з укладенням шлюбу, заявник ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі - ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що документи про народження дитини отримані на території АР Крим зразка російської федерації є недійсними, батьки позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження, встановленого законодавством України зразка в позасудовому порядку. При цьому заявники не зверталися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з приводу отримання відмови у проведенні реєстрації та вказують, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасового окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали заяви передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Матеріали заяви отримано суддею 21.02.2023.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 21.02.2023 о 16 год. 20 хв., викликано для участі у судовому засіданні учасників справи.

У судове засідання 21.02.2023 учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. У заяві про встановлення факту заявники просили провести розгляд справи без їхньої участі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 розгляд справи відкладено до 22.02.2023 о 16 год. 20 хв., визнано явку заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання у справі обов`язковою.

У судове засідання 22.02.2023 заявники не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Копія ухвали суду від 21.02.2023 про визнання явки заявників у судове засідання обов`язковою отримана представником заявників адвокатом Мартинюк Ю. С., а відтак відповідно до положень ЦПК України, вважається врученою заявникам.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає таке.

За правилами ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Так, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного веб-порталу "Судова влада України" судом встановлено, що 17.01.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла представник адвокат Мартинюк Ю. С., вже зверталася до Малиновського районного суду м. Одеси із аналогічною заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.01.2023 у справі № 521/1289/23 у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 20.02.2023.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожної справи, яку вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили особи не можуть знову заявляти в суді ту саму вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, підтвердивши у ній, на виконання вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, неподання нею іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, незважаючи на ті обставини, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими учасниками, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, заявник ОСОБА_1 у цій справі посилається на ті самі обставини й докази як і в справі № 521/1289/23 та просить фактично дати нову (протилежну) юридичну оцінку, всупереч висновків суду, рішення якого набрало законної сили, і таким чином домогтися перегляду справи на свою користь.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що «одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточного характеру судового рішення. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише через те, що вона переслідує мету домогтися нового слухання справи та нового її вирішення (рішення у справі «Пономарьов проти України» - заява № 3236/03, п. 40).

Принцип правової визначеності вимагає, що при розгляді будь-яких справ суди не повинні ставити під сумнів законність ухвалення судових рішень, які набрали законної сили.

Отже, оскільки набрало законної сили рішення суду в тотожній справі, тому аналогічна вимога заявника ОСОБА_1 не може бути розглянута судом повторно, відтак суд вважає, що провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Крім того, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного веб-порталу "Судова влада України" стало відомо, що заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також зверталися з аналогічною заявою і до Київського районного суду м. Одеси та ухвалою цього суду від 13.02.2023 у справі № 947/4139/23 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту народження дитини.

Оскільки процесуальний закон не пов`язує можливість закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з наявністю ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, заява в частині вимог ОСОБА_2 підлягає розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленомустаттями 122 та125 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 122 СК України зазначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У свою чергу, згідно зі ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як слідує з матеріалів справи, звертаючись до суду з даною заявою заявник ОСОБА_2 просить встановити факт народження дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, батьками якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, які у шлюбі не перебувають.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебувають у шлюбі, зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право.

Керуючись ст. ст. 255, 261, 293, 294, 315, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України закрити.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. Ю. Федчишена