Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/854/22

06 березня 2023 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на житло,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на житло. На підставу своїх вимог позивач посилається на положення ч.2 ст. 405 ЦК України та те, що вона є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які з вересня 2021 року там не проживають, однак не бажають знятися з місця реєстрації, чим створюють перешкоди позивачу в користуванні житловим приміщенням. В зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила що відповідачі є її невісткою та онукою. З 20 квітня 2022 року вони проживають у м. Черкаси. Останній раз вона їх бачила на похоронах сина. Зняти їх з реєстрації вона хоче для оформлення субсидії на комунальні послуги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що до квітня 2022 року відповідачі періодично проживали за місцем своєї реєстрації. Також вони приїжджали туди і в лютому 2023 році, тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки їх відсутність понад 1 рік за місцем реєстрації не доведена.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, розглядаючи справу в рамках заявлених вимог, на підставі представлених доказів, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач є власником будинку, що розташований в АДРЕСА_2 ).

Згідно з інформацією Тальнівської міської ради №01-17/5609 від 11.10.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Тальнівської міської ради №01-17/5610 від 11.10.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

В підтвердження відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні позивачем надано довідку, видану зав. вуличним комітетом, в якій зазначено, що за даною адресою відповідачі не проживають з вересня 2021 року про що свідчать сусіди.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, будучи членами сім`ї позивачки протягом останнього року неодноразово з`являлися за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1 , а саме в березні 2022 року, в квітні 2022 року та у вересні 2022 р.

Норма ст. 405 ЦК України не пов`язує втрату права на користування житлом з фактом проживання у цьому житлі, натомість, ставить наявність такого права в залежність від факту відсутності члена сім`ї власника житла у цьому житлі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що поняття не проживання у житлі та відсутності за місцем знаходження житла не є тотожними.

Таким чином, довідка зав. вуличкому, про те, що відповідачі не проживають за вказаною в довідці адресою не може вважатися доказом того, що відповідачі були відсутні за вказаною адресою протягом року.

Посилання позивача на те, що в неї відсутні кошти на оплату за житлово-комунальні послуги, суд в розрізі даного спору, не може врахувати як підставу для визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки ці питання вирішуються в установленому законом порядку.

Згідно положень ч.2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, не доведеністю їх належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на житло залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 09.03.2023 р.

Суддя Д.О. Дьяченко