Справа № 289/430/22
Номер провадження 2/289/30/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Галькевич Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Потіївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (місце знаходження / місце проживання: вул. Центральна, 31, с. Потіївка, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12225) про визнання права власності на майно в порядку спадкування та встановлення факту перебування на утриманні померлого, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом та з урахуванням уточнених вимог просить встановити факт перебування її на утриманні померлої ОСОБА_2 , а також визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), що належало померлій.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_2 , з якою вона весь час проживала до дня її смерті та знаходилася на її утриманні в період з 1996 року по 15 липня 1997 року, оскільки, вона знаходилася в відпустці по догляду за дитиною та ніде не працювала. Її батько, ОСОБА_3 , помер ще раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті мачухи відкрилася спадщина у виді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки, Заньківської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області розміром 4, 77 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі.

При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті мачухи, нотаріусом було повідомлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не зможе, оскільки, вона не є спадкоємцем перших двох черг та відсутні документи, які б підтверджували наявність в ОСОБА_2 непрацездатних осіб, які перебували б на її утриманні до дня її смерті. Також, у видачі свідоцтва про право власності перешкоджає відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: сертифікат про право на земельну частку (пай), який належав ОСОБА_2 .

Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, інших осіб, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає.

Тому, позивач просить суд встановити факт перебування її на утриманні померлої ОСОБА_2 , а також визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки, Заньківської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла15 липня 1997, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане Заньківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області 15.07.1997 року.

З довідки Потіївської сільської ради виданої 27.10.2022 за №130 вбачається, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ) ОСОБА_6 перебувала на утриманні ОСОБА_2 в період з 1996 року по 15 липня 1997 року.

Виписки з погосподарських книг за 1971-2000 та довідки за №346, №347, № 349 від 07.09.2021 видані Потіївською сільською радою Житомирського району підтверджують тей факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з своєю мачухою ОСОБА_2 по день смерті та протягом шести місяців після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

З витягу з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 63641781 від 20.02.2021 вбачається про відсутність спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Згідно копії сертифікату серії ЖТ № 0213025 виданого на підставі рішення Радомишльської РДА №86 від 21.03.1997 року, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 463 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки, Заньківської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (РСР)) не менше одного року.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що позивач проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю та перебувала на її утриманні в період з 1996 року по 15 липня 1997 року під час перебування у декретній відпустці, а тому заявлена вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про визнання права власності на спадкове майно суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

За приписами ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцем тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13" title="Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); нормативно-правовий акт № 899-IV від 05.06.2003">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 pravo=1" title="Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва; нормативно-правовий акт № 666/94 від 10.11.1994">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Доказів звернення позивача до нотаріальної контори та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на право на земельну частку (пай), яке належало покійній ОСОБА_2 , а заявлені вимоги і цій частині є передчасними.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, ст. 531 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1996 року по 15 липня 1997 року, тобто не менше одного року.

В решті вимог відмовити.

Судові витрати вважати понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник