Номер провадження: 22-ц/813/2995/23
Справа № 2-24/11
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М.,

розглянувшив режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ», апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» - адвоката Шидерової Наталії Сергіївни, на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22 лютого 2022 року, ухваленого під головуванням судді Мисливої Л.М., у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі Одеського міського відділення №7860 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», про визнання недійсним кредитного договору,

встановив:

16.05.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі Одеського міського відділення №7860 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», яке на теперішній час має назву Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, з врахуванням уточнених вимог, просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором кредиту №1176 від 16.05.2007 року в загальній сумі 22 755,41 грн., яка складається з: суми боргу за кредитом 17 948,05 грн., суми боргу за відсотками 3 950,38 грн., суми пені за відсотками 368,80 грн., суми пені за кредитом 488,18 грн. (т.1, а.с.116-117).

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що боржники не виконують свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та за договорами поруки, у зв`язку з чим утворилась вищевказана заборгованість.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Ощадбанк», та змінивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсним кредитний договір №1176 від 16.05.2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк», як кредитором, та ОСОБА_1 , як боржником, на одержання кредиту (споживчі цілі) (т.1, а.с.41-42).

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 09 грудня 2008 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили вироку по кримінальній справі по заволодінню шахрайським шляхом невстановленими особами підприємства ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Строй грошовими коштами АТ «Ощадбанк» (т.1, а.с.128).

У зв`язку з постановленням Суворовським районним судом м. Одеси від 18.07.2014 року вироку, який вступив в законну силу 01.03.2021р., ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 09 квітня 2021 року провадження у даній справі було поновлено (т.2, а.с. 6-72, 204-217, 220-222).

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона була введена в оману ОСОБА_3 щодо укладення зазначеного кредитного договору, оскільки він був вчинений поза її волею.

Так, за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014 року, який вступив в законну силу 01.03.2021р., ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України, та встановлена вина та умисел в діях, зокрема, ОСОБА_3 , які були спрямовані на те, щоб ввести в оману ОСОБА_1 , з метою спонукати її до укладення спірного правочину, зокрема, щодо укладення кредитного договору №1176 від 16.05.2007 року із ВАТ «Державний ощадний банк України», а також розпорядження отриманими грошовими коштами на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просила задовольнити вимоги за зустрічним позовом та відмовити в задоволенні вимог щодо первісного позову.

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2022 року у задоволенні як первісного позову АТ «Ощадбанк», так і зустрічного позову ОСОБА_1 було відмовлено (т.3, а.с.169-175).

В апеляційній скарзі представник АТ «Ощадбанк» - адвокат Шидерова Н.С. ставить питання про скасування рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2022 року за позовом АТ «Ощадбанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 1176, ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.3, а.с.213-216).

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2022 року, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , в апеляційному порядку не оскаржується.

Вирішуючи питання про слухання справи в режимі відеоконференції, за участю представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М., колегія суддів виходить із того, що за заявою представника АТ «Ощадбанк» (т.4, а.с. 51), ухвалою колегії суддів від 28.02.2023 року розгляд справи був призначений в режимі відеоконференції (т.4, а.с.63), про що учасникисправи були належним чином повідомлені (т.4, а.с.34-38).

При цьому, колегія суддів зазначає, що про час і місце судового засідання були повідомлені всі учасники справи, в тому числі відповідач ОСОБА_7 через свого представника адвоката Білозор О.О., та відповідач ОСОБА_2 , так як вона повідомлялась про час і місце судового засідання, призначене на 09.11.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . За іншою адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_2 , яка також зазначена в Договорі поруки № 1 не проживає або відсутня (т.1, а.с. 30, 39, 59, 62, 81, т.2, а.с.88, 137, т.3, а.с.11), що в силу ч.1 ст. 131 ЦПК України є її належним повідомленням.

За новою адресою реєстрації: АДРЕСА_3 (т.2, а.с. 257) відповідач ОСОБА_2 також викликалась в судове засідання, однак поштова кореспонденція поверталась до суду першої інстанції з відміткою про те, що ОСОБА_2 відсутня за вказаною адресою (т.3, а.с.51, 52).

Також в 2021 році поштова кореспонденція відповідачу ОСОБА_2 направлялась за іншою адресю: АДРЕСА_1 і в матеріалах справи є її розписки про отримання поштової кореспонденції від суду 6 разів (т.3, а.с.58, 60, 71, 77, 90, 92, 123, 127, 138, 157).

Таким чином, будучи 6 разів обізнаною про розгляд даної справи в судовому порядку, відповідач ОСОБА_2 жодного разу не виявила бажання приймати в ньому участь, у тому числі в режимі відеоконференції, що передбачено ст. 212 ЦПК України.

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції майже дев`ять місяців (т.4, а.с.2-3), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги представника АТ «Ощадбанк», виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі кредитного договору №1176 від 16.05.2007р., укладеного між первісним позивачем АТ «Ощадбанк» та первісним відповідачем ОСОБА_1 (далі Кредитний договір), АТ «Ощадбанк» надав позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 20 000 грн., а остання зобов`язалась прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 20 000 грн. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 22 процентів річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Кредитним договором (п. 1.1). Кредит надається 16.05.2007р. на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16 травня 2010р. на споживчі цілі (п.1.2). Надання кредиту здійснюється одноразово готівкою (п.1.3).

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за цим Кредитним договором, були укладені два договори поруки (т.1, а.с.7-10).

При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони Кредитного договору керуються тим, що проценти нараховуються банком щомісячно шляхом ануїтетних платежів за кредитом, що був отриманий позичальником ОСОБА_1 , починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення строку, вказаного в п. 1.2 цього Кредитного договору.

При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується останній день користування кредитом. Сплата процентів, нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом, здійснюється в валюті кредиту до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту (його частини), шляхом внесення готівки до каси банку у валюті кредиту. Остання сплата процентів за користування кредитом здійснюється не пізніше 28 березня 2010р. (п.1.5.1-1.5.1.3). Погашення кредиту здійснюється щомісячно ануїтетними платежами в сумі 763 грн. 81 коп. до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з червня місяця після видачі кредиту. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 16 квітня 2010р. (п.1.6).

Згідно п.п. 3.2.1 - 3.2.3 Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору. У разі порушення позичальником умов цього договору достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентів, комісійними винагородами (у разі їх стягнення згідно з умовами цього договору), а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати повернення кредиту, сплату нарахованих процентів та інших платежів за договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення до поручителів.

У відповідності до п.4.2 у разі порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення.

Із договору поруки №1 від 16.05.2007р. до Кредитного договору №1176 від 16.05.2007р. вбачається, що він укладений між ОСОБА_2 , яка виступала в якості поручителя, АТ «Ощадбанк», який виступав в якості кредитора та ОСОБА_1 , яка виступала в якості боржника.

Відповідно до п. 1.1 даного Договору поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №1176 від 16.05.2007р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У разі порушення боржником зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Якщо боржник не в змозі вчасно здійснити черговий платіж у відповідності з кредитним договором, боржник письмово повідомляє про це поручителя та кредитора не пізніше ніж за три дні до моменту настання строку платежу. Після отримання від боржника письмового повідомлення щодо неможливості виконання ним (боржником) зобов`язання по кредитному договору, поручитель має право не пізніше настання строку виконання зобов`язання, сплатити кредитору суму боргу шляхом перерахування їх на рахунок кредитора. При цьому, за змістом п.п. 2.1- 2.3 моментом виконання зобов`язання поручителем є дата надходження грошових коштів на рахунок кредитора. Поручитель зобов`язується протягом п`яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника згідно п. 2.4 даного договору виплатити несплачену боржником суму кредиту (п.2.5). Поручитель відповідає по зобов`язанням за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. У відповідності до п.п. 3.1-3.2 солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Крім того, відповідно до п.п. 4.1, 4.2 порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по Кредитному договору №1176 від 16.05.2007р. не пред`явить вимоги до поручителя.

Із договору поруки №2 від 16.05.2007р. до Кредитного договору №1176 від 16.05.2007р. вбачається, що він укладений між ОСОБА_3 , яка виступає в якості поручителя, АТ «Ощадбанк», який виступає в якості кредитора та ОСОБА_1 , яка виступає в якості боржника.

Відповідно до п. 1.1 даного Договору поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за Кредитним договором №1176 від 16.05.2007р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У разі порушення боржником зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Якщо боржник не в змозі вчасно здійснити черговий платіж у відповідності з кредитним договором, боржник письмово повідомляє про це поручителя та кредитора не пізніше ніж за три дні до моменту настання строку платежу. Після отримання від боржника письмового повідомлення щодо неможливості виконання ним (боржником) зобов`язання по кредитному договору, поручитель має право не пізніше настання строку виконання зобов`язання, сплатити кредитору суму боргу шляхом перерахування їх на рахунок кредитора.

Моментом виконання зобов`язання поручителем є дата надходження грошових коштів на рахунок кредитора (п.п. 2.1- 2.3, 2.5). Поручитель зобов`язується протягом п`яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника згідно п. 2.4 даного договору виплатити несплачену боржником суму кредиту. Поручитель відповідає по зобов`язанням за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. У відповідності до п.п. 3.1-3.2 солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за Кредитним договором, а також у разі, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору №1176 від 16.05.2007р. не пред`явить вимоги до поручителя (п.4.1, 4.2).

Із розрахунку суми позову за кредитом, отриманим згідно Кредитного договору №1176 від 16.05.2007р., вбачається, що позичальник - фізична особа ОСОБА_1 станом на 24.11.2008р. має суму боргу за кредитом в розмірі 17948,05 грн.; суму боргу за відсотками в розмірі 3 950,38 грн.; пеню за кредитом за період з 24.05.2008р. по 24.11.2008р. в загальній сумі 488,18 грн.; пеню за відсотками на загальну суму 368,80 грн. (т.1, а.с.118).

У зв`язку з викладеними обставинами, сума позову по вищевказаному розрахунку всього складає 22 755 грн. 41 коп.

Зазначений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 матеріалами справи та його учасниками не спростований, а навпаки підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014р., який згідно ухвали Одеського апеляційного суду набрав законної сили 01.03.2021р., встановлено, що у квітні 2007р. ОСОБА_3 , будучи посадовою особою директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів, умисно, використовуючи довірчі відносини з підлеглою ОСОБА_8 , шляхом обману, запропонувала їй оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами у інших працівників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» у ВАТ «Державний ощадний банк України». При цьому ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_1 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання. Перебуваючи у службовій залежності від директора і повністю довіряючи ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_1 , будучи впевненою у виконанні нею взятих на себе зобов`язань, погодилася на пропозицію ОСОБА_3 та підписала оформлений на її ім`я кредитний договір, і так само підписала договори поруки за вказівкою ОСОБА_3 16.05.2007р. ОСОБА_1 , отримавши в касі міського відділення №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України», розташованого в м. Одесі по вул. Буніна, 40, кредит в розмірі 20 000 грн., оформлений на її ім`я, передала грошові кошти ОСОБА_3 . Заволодівши зазначеними коштами, ОСОБА_3 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей, частково погасила кредит, при цьому залишком коштів розпорядилася спільно з ОСОБА_5 на свій розсуд, завдавши збитків АТ «Ощадбанк» на суму решти боргових зобов`язань в сумі 10106 грн. 10 коп.

Зазначені судові рішення залишені без змін ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами представника АТ «Ощадбанк» про те, що грошові кошти за Кредитним договором №1176 від 16.05.2007р. в загальній сумі 22 755 грн. 41 коп. не погашені до теперішнього часу. Оскільки доказів їх погашення матеріали справи не мають, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому колегія суддів виходить із того, що за ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також слід зазначити, що ст. 1054 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

При цьому також слід зазначити, що заборгованість підлягає стягненню з боржника і кожного поручителя окремо, так як поручителі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладали з АТ «Ощадбанк» договори поруки окремо одне від іншого, а тому не повинні солідарно відповідати за виниклу кредитну заборгованість між собою.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 03 квітня 2020 року, у справі № 675/1608/15-ц (провадження № 61-41641св18).

Що стосується припинення вищевказаних договорів поруки, то колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з даним позовом 16.05.2008 року, тобто до збігу 6-місячного строку після направлення відповідачам письмових претензій про необхідність погашення кредитної заборгованості (т.1, а.с.12-13), а тому укладені договори поруки не є припиненими.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника АТ «Ощадбанк» задовольнити частково, оскаржуване рішення суду, в частині відмови АТ «Ощадбанк» скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою стягнути на користь АТ Ощадбанк» в солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2 , а також з божника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_3 суму кредитної заборгованості у загальному розмірі 22 755,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 948,05 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 3 950,38 грн., нарахованої пені за кредитом в сумі 488,18 грн., нарахованої пені за відсотками в сумі 368,80 грн.

При цьому слід зазначити, що стягнення кредитної заборгованості з боржника солідарно з кожним поручителем не є подвійним стягненням, оскільки розмір загальної суми заборгованості складає 22 755,41 грн. яка підлягає стягненню з відповідачів, в порядку, встановленому Законами України, у тому числі Законом України «Про виконавче провадження».

В решті рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22 лютого 2022 року слід залишити без змін.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що позивач ставив перед судом питання про солідарне стягнення кредитної заборгованості з усіх відповідачів, в той час, як згідно діючого законодавства і практики національних судів України, про що вказано вище, солідарне стягнення лише передбачено щодо боржника і його поручителів за єдиним договором поруки. У разі, якщо договори поруки були укладені різні, то поручителі не зобов`язані відповідати за виниклу кредитну заборгованість в солідарному порядку між собою.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках на користь АТ «Ощадбанк» сплачений за подання позову та апеляційної скарги судовий збір у загальній сумі 570,60 грн., по 190,20 грн. з кожної.

При цьому колегія суддів виходить із того, що за подання позову був сплачений судовий збір у загальній сумі 228,24 грн., які підтверджуються відповідними квитанціями на суму 201,84 грн. і на суму 26,40 грн. (т.1, а.с. 15, 119).

За подання апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» сплатило судовий збір у загальному розмірі 347,76 грн. (т.3, а.с.238), в той час як повинні були сплатити 342,36 грн.

Зазначений судовий збір у загальному розмірі 570,60 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь АТ «Ощадбанк» в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22 лютого 2022 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , в солідарному порядку з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , а також з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму кредитної заборгованості у загальному розмірі 22 755, 41 грн. (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять гривень 41 копійку), яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 948,05 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень 05 копійок), заборгованості по відсоткам в сумі 3 950,38 грн. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 38 копійок), нарахованої пені за кредитом в сумі 488,18 грн. (чотириста вісімдесят вісім гривень 18 копійок), нарахованої пені за відсотками в сумі 368,80 грн. (триста шістдесят вісім гривень 80 копійок).

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в рівних частках на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , сплачений судовий збір у загальній сумі 570,60 грн. (п`ятсот сімдесят гривень 60 копійок), по 190,20 грн. (сто дев`яносто гривень 20 копійок) з кожної.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.03.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк