Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2481/22 Головуючий у 1-й інст. Євген Татуйко
Категорія 96 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/2481/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області, постановлену 14 грудня 2022 року суддею Татуйком Є.О. у м. Житомирі, повний текст ухвали складено 15 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, у якій просила встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем - її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а тому, така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, вважає, що суд дійшов передчасного висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки не зазначив хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право ОСОБА_1 на прийняття спадщини, тобто, не встановив між ким існує спір, оскільки існування такого спору повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Послався на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №205/2102/19-ц (провадження №61-872св21).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші її учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Предметом судового розгляду є заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання разом зі спадкодавцем і відповідна заява ОСОБА_1 подана з метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. 11.03.2020 ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 13-14).

На підтвердження своїх вимог заявниця надала довідку №97 від 29.06.2022, видану виконкомом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, з якої вбачається, що ОСОБА_3 дійсно проживала з 2005 року і до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 зі своєю дочкою ОСОБА_1 за її адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 здійснювала догляд за своєю матір`ю, її лікування, а після смерті ОСОБА_3 організувала її поховання на кладовищі у с.Корчак Житомирського району (а.с.15).

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, суд першої інстанції послався на положення частини четвертої статті 315 ЦПК України та виходив із того, що звертаючись із такою заявою, заявниця вчиняє дії, які суперечать завданням цивільного судочинства, оскільки намагається обійти наявний судовий акт штучно створеними підставами, які має намір прив`язати до судового захисту, та вказав, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частина перша статті 4 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження

№61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Під час розгляду даної справи ухвалою суду від 03.10.2022 у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. витребувано інформацію про коло спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 щодо майна якої заведено спадкову справу за №29/2020 (а.с.41).

На виконання вимог вказаної ухвали приватний нотаріус надіслав довідку №224/02-14 від 06.10.2022, у якій повідомив, що згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №59775680 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) 11.03.2020 спадкова справа до майна померлої не заводилась. Відповідно до даних довідки №63, виданої виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованих осіб не було. Згідно матеріалів спадкової справи, осіб, які прийняли спадщину після померлої, не має (а.с.46).

Крім того, матеріали справи свідчать, що заінтересована особа у справі Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області не надсилала заперечень щодо заяви ОСОБА_1 , не заявляла претензій на спадкове майно.

Таким чином, з огляду на відсутність інших спадкоємців, заперечень заінтересованої особи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав, визначених ч. 4 ст. 315 ЦПК України. Інші, зазначені судом у мотивувальній частині оскаржуваного рішення підстави, не створюють наслідків для залишення заяви без розгляду відповідно до цієї норми процесуального законодавства.

Отже, оскаржуване судове рішення слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2022 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді