Справа № 161/8822/19
Провадження № 4-с/161/21/23
У Х В А Л А

іменем України

20 березня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

заявника ОСОБА_1

приватного виконавця Пироги С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою на обгрунтування якої зазначив, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2019 року в цивільній справі № 161/8822/19 із нього та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь ТзОВ «АНСУ» заборгованість за кредитним договором № Ф-1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 33956,08 дол. США. На підставі вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження № 62422978, в рамках якого 11.08.2021 року проведено електронні торги з продажу належного йому майна, вартість якого склала 700418,60 грн., що еквівалентно 26139,89 доларів США. Надалі, постановою апеляційного суду від 29.06.2022 року рішення суду першої інстанції в цивільній справі № 161/8822/19 було змінено - суму солідарної заборгованості зменшено до 12777,48 доларів США. Відтак, приватний виконавець Виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. зобов`язаний був закінчити виконавче провадження № 62422978 на підставі п.п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», проте вказаних дій не вчинив попри наявні у нього відомості про зміну судового рішення. Просить суд зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирогу С.С. закінчити виконавче провадження № 62422978 на підставі п.п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та зняти арешт з усіх його рахунків та майна.

16.03.2023 року суб`єкт оскарження - приватний виконавець Виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. подав до суду відзив на вищевказану скаргу в якому зазначив, що вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження наведений у ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Серед вказаних підстав відсутнє положення про обов`язок закінчити виконавче провадження у разі зміни судового рішення, оскільки таке здійснюється на підставі виконавчого документу. Тому, у даному випадку, для закінчення виконавчого провадження № 62422978 на підставі п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» боржнику необхідно пред`явити судове рішення про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, яке наразі відсутнє. Враховуючи наведене та з урахуванням того, що у нього відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження № 62422978, у задоволенні скарги просить відмовити повністю (а.с. 59-60).

В судовому засіданні заявник (боржник) заявлені вимоги підтримав з підстав, які викладені у його скарзі, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Приватний виконавець Пирога С.С. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги посилаючись на доводи, які були викладені ним у його відзиві на скаргу. Додатково наголосив, що закриття виконавчого провадження одночасно на підставі положення п. 5 та п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є неможливим, оскільки вказані норми є взаємовиключними.

Представник заінтересованої особи - стягувача ТзОВ «ФК «Брайт-К», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-які заяви, клопотання чи заперечення на скаргу від нього не надходили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2019 року в цивільній справі № 161/8822/19 із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно стягнуто на користь ТзОВ «АНСУ» заборгованість за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 33956,08 дол. США, з яких: строкова заборгованість за кредитом 15110,20 дол. США, прострочена заборгованість по кредиту 11111,20 дол. США, заборгованість по процентам 176,45 дол. США, прострочена заборгованість по процентам 7558,23 дол. США, а також судові витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 13300,12 грн. по 6650,06 грн. з кожного (а.с. 11-12).

На виконання вищевказаного судового рішення 13.03.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем до примусового виконання приватному виконавцю Виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С.

25.06.2020 року приватним виконавцем Пирогою С.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62422978, в межах якого накладено арешт на рахунки та майно боржника (а.с. 17-20, 28-29).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020 року стягувача у виконавчому провадженні № 62482220 ТзОВ «АНСУ» було замінено на його правонаступника ТзОВ «ФК «Брайт-К» (а.с. 30).

11.08.2021 року у виконавчому провадженні № 62422978 було проведено публічні електронні торги, внаслідок яких належне ОСОБА_1 майно в рахунок погашення заборгованості було реалізоване за ціною 700418 грн. Про дану обставину свідчить акт про проведення публічних торгів від 11.08.2021 року (а.с. 6).

Постановою Волинського апеляційного суду від 29.06.2022 року було змінено заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2019 року та вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Брайт-К» заборгованість за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 21178,60 дол. США, з яких: 13443,92 дол. США заборгованість за тілом кредиту та 7734,68 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Брайт-К» заборгованість за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 12777,48 дол. США, що становить тіло кредиту; стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Брайт-К» 10797,70 грн. судового збору; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Брайт-К» 2502,42 грн. судового збору (а.с. 22-27).

У своїй скарзі заявник ОСОБА_1 зазначає, що за рахунок реалізації на прилюдних торгах належного йому майна, з урахуванням зменшення обсягу зобов`язань на підставі судового рішення суду апеляційної інстанції, спірна заборгованість за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року ним вважається погашеною повністю, однак, приватний виконавець Виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. неправомірно не закінчує виконавче провадження № 62422978 на підставі п. п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та зняти арешт з усіх його рахунків та майна.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Статтею 129-1 Конституції України імперативно встановлено, що Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За загальним правилом, закріпленим у ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого документу та в порядку, встановленим даним Законом.

У свою чергу, виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження закріплений у ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Однак, судове рішення в цивільній справі № 161/8822/19 не скасоване та/або не визнано нечинним, а тому, в розглядуваному випадку, закінчення виконавчого провадження № 62422978 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» можливе виключно у зв`язку із визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено судом, на момент постановлення даної ухвали виконавчий лист, виданий 13.03.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання судового рішення в цивільній справі № 161/8822/19, в судовому порядку не визнавався таким, що не підлягає виконанню, відповідне судове рішення яке набрало б законної сили не існує.

За наведених обставин, у приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. не має передбачених чинним законодавством підстав для закінчення виконавчого провадження № 62422978 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про судовий збір» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, згідно виконавчого листа, виданого 13.03.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання судового рішення в цивільній справі № 161/8822/19, який є предметом здійснення виконавчого провадження № 62422978, загальна сума заборгованість за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року, яка підлягає солідарному стягненню з боржників становить 33956,08 дол. США.

В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що вищевказана сума заборгованості боржниками виконавчого провадження № 62422978 у повному обсязі сплаченою не була.

При цьому, варто зауважити, що наявність судового рішення про зменшення обсягу зобов`язань заявника не створює для приватного виконавця жодних правових обов`язків, пов`язаних із перерахунком/корегуванням розміру заборгованості, яка є предметом виконавчого провадження, оскільки останній здійснює свої повноваження (проводить примусове стягнення) виключно в межах суми, зазначеної у виконавчому документі.

Відтак, оскільки виконавчий документ, який став підставою здійснення виконавчого провадження № 62422978 не визнавався таким, що не підлягає виконанню та не скасовувався, у приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. не має передбачених чинним законодавством підстав для його закінчення на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Поряд з цим варто зауважити, що одночасне застосування положенья п. 5 та п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» як правових підстав для закриття виконавчого провадження є неможливим, оскільки вказані норми є взаємовиключними.

Враховуючи наведене, а також те, що вимога про зобов`язання приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. зняти арешт з усіх рахунків та майна у виконавчому провадженні № 62422978 є похідною від первісної вимоги про зобов`язання останнього закінчити виконавче провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 22 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська