Ширяївський районний суд Одеської області
06.02.2023 Справа №: 518/268/22 Провадження № 2/518/53/2023
Ширяївський районний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді Тарасенка М.С.,
cекретаря судового засідання Шевчук Г.С.,
Приватне акціонерне товариство «Агроспецтранссервіс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 повернення транспортних засобів, посилаючись на те, що у приватній власності товариства перебувають, наступні транспортні засоби:транспортний засіб типу сідловий тягач вантажний, марки DAF, модель 95ХF380; VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ;транспортний засіб типу вантажний сідловий тягач - Е, марки DAF, модель 95ХF430, VIN-код: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ;транспортний засіб типу вантажний сідловий тягач - Е, марки DAF, модель: ХF95.380, VIN-код: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 .
10 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 склав розписку, у якій прийняв на себе зобов`язання прийняти від позивача для подальшого викупу зазначені вище транспортні засоби, також ОСОБА_1 зобов`язався до 31.12.2019 року розрахуватися за вищевказані транспортні засоби. Згідно змісту розписки від 10 січня 2019 року, у разі якщо ОСОБА_1 не розрахується до 31.12.2019р. за надані йому транспортні засоби, він зобов`язується повернути їх ПРАТ «Агроспецтранссервіс».
10 січня 2019 ОСОБА_2 прийняв вказані транспортні засоби, що підтверджується приймально-здавальними актами, складеними між позивачем та відповідачем 10 січня 2019 року.
Згідно відомостей приймально-здавальних актів від 10 грудня 2019 року, транспортні засоби були передані ОСОБА_1 разом із свідоцтвами про реєстрацію, у технічно справному стані.
В порушення прийнятих на себе зобов`язань за розпискою від 10 січня 2019 року ОСОБА_1 розрахувався за отримані від ПРАТ «Агроспецтранссервіс» транспортні засоби до 31.12.2019року та не повернув вище вказані транспортні засоби власнику.
Оскільки з 31.12.2019 року ОСОБА_1 порушується право власності ПРАТ «Агроспецтранссервіс» на вказані транспортні засоби набуті (збережені) відповідачем без достатньої правової підстави, шляхом неповернення їх позивачу як законному власнику, у звьязку з чим позивач вимушений звернутись з позовом до суду.
Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні, справу просить розглянути в його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не надав.
Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
10 січня 2019 року ОСОБА_1 склав розписку, у якій прийняв на себе зобов`язання прийняти від ПРАТ «Агроспецтранссервіс» для подальшого викупу зазначені вище транспортні засоби, також ОСОБА_1 зобов`язався до 31.12.2019 року розрахуватися за вищевказані транспортні засоби. Згідно змісту розписки від 10 січня 2019 року, у разі якщо ОСОБА_1 не розрахується до 31.12.2019року за надані йому транспортні засоби, він зобов`язується повернути їх ПРАТ «Агроспецтранссервіс».
10 січня 2019 ОСОБА_2 прийняв вказані транспортні засоби, що підтверджується приймально-здавальними актами, складеними між позивачем та відповідачем 10 січня 2019 року.
Згідно відомостей приймально-здавальних актів від 10 грудня 2019 року, транспортні засоби були передані ОСОБА_1 разом із свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , у технічно справному стані.
В порушення прийнятих на себе зобов`язань за розпискою від 10 січня 2019 року ОСОБА_1 не розрахувався за отримані від ПРАТ «Агроспецтранссервіс» транспортні засоби до 31.12.2019 року та не повернув вище вказані транспортні засоби власнику.
02 липня 2020 року ПРАТ «Агроспецтранссервіс» надіслало відповідачу претензію щодо сплати заборгованості за передані транспортні засоби № 33/02-07, у якій вимагало від ОСОБА_1 виконати свої зобов`язання за розпискою від 10 січня 2019 року та зв`язатись з підприємством щодо врегулювання питання оплати боргу за передані йому транспортні засоби, однаквідповіді напретензію № 33/02-07 від 02 липня 2020 року позивач не отримав.
Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою.
Відповідно до ч. 1,ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З викладеного суд приходить до висновку, що 10 січня 2019 року між ПРАТ «Агроспецтранссервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу шляхом складання ОСОБА_1 розписки, у якій вказані його зобов`язання щодо отримання, придбання та повернення транспортних засобів, а також підписання сторонами приймально-здавальних актів, якими засвідчуються виконання сторонами обов`язків покупця та продавця відповідно.
Відповідно ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
У пункті 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, вказано, що аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 4 жовтня 2017 року у справі N 6-1216цс17, дійшла до висновку про те, що зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають також у зв`язку з договірними правовідносинами, що існували раніше, як результат їх трансформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
За таких обставин суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 повернути Приватному акціонерному товариству «АГРОСПЕЦТРАНССЕРВІС» у справному технічному стані транспортні засоби, що є предметом спору.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються стягнення судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд
Позов ПРАТ «АГРОСПЕЦТРАНССЕРВІС» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлений 13 лютого 2023 року.
Суддя М.Тарасенко