КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/6881/22 головуючий у І інстанції: Комаревцева Л.В. провадження 22-ц/824/2140/2023 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Суханової Є.М.

за участю секретаря: Даньшиної І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 23 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяни Миколаївни про стягнення грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся із заявою про забезпечення позову, зазначав, що в провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Позов обґрунтованим тим, що ТОВ «Споживчий центр» звернулось до відповідача за вчиненням виконавчих дій, здійснило оплату в розмірі 1 241 240 грн., однак відповідачем не надано нотаріальних послуг і не буде надано в майбутньому, оскільки встановлена законодавча заборона на їх надання.

Згоди щодо повернення коштів з відповідачем не досягнуто, відтак позивач просить стягнути з відповідача 1 241 240 грн.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання рішення суду.

Просив накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу, в розмірі 1 241 240 грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 23 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ТОВ «Споживчий центр» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вказує, що поведінка відповідача свідчить про уникнення виконання зобов`язань, а тому є всі підстави вважати, що при невжитті заходів забезпечення позову, виконання майбутнього рішення суду шляхом стягнення грошової суми буде ускладненим або взагалі неможливим.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що арешт рахунку приватного виконавця призведе до неможливості виконання нотаріальної діяльності.

Зауважує, що всі авансові платежі позивача були витрачені на виконання замовлення, що було приховано при подачі позову, а відмова від послуг не є підставою для настання цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса.

В судовому засіданні представник ТОВ «Споживчий центр», який приймав участь в режимі відео конференції, підтримав доводи апеляційної скарги, інші учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що відповідач має намір ухилятись від виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначав, що у відповідача відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення в разі задоволення позову, при цьому на даний час у відповідача існує реальна можливість вільно розпоряджатись коштами наявними на банківських рахунках, на які він просить накласти арешт, в якості забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам.

З огляду на те, що між сторонами виник спір, щодо повернення грошових коштів, враховуючи відсутність у відповідача власного нерухомого майна, можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі встановлення неправомірних дій відповідача, колегія суддів приходить до висновку, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 у межах ціни позову, а саме у розмірі 1 241 240 грн., що знаходяться на її банківських рахунках.

Доводи відповідача, щодо відсутності підстав для задоволення заяви спрямовані на доведення відсутності підстав для задоволення позовних вимог, при цьому вони не можуть впливати на вирішення питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, та вказаним доводам буде надаватись оцінка під час розгляду справи по суті.

Апеляційний суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що місцевим судом було невірно з`ясовано обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 23 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , у межах ціни позову, а саме у розмірі 1 241 240 (один мільйон двісті сорок одна тисяча двісті сорок) грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках ОСОБА_1 .

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 - місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - місцезнаходження 01032, м.Київ, вул.Саксаганського 133-А. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «08» лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Сліпченко

Судді: Є.М. Суханова

Л.П. Сушко