Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/530/22

Провадження №2-о/377/1/23

31 січня 2023 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретарів судового засідання Пскової А.І., Гніденко Н.П.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Климчук В.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Климчук Вікторія Володимирівна, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Климчук Вікторію Володимирівну звернулася до суду із зазначеною заявою, яку уточнила, та просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 18 серпня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що встановлення такого факту необхідно для реалізації права заявниці як законного члена сім`ї на отримання інформації про розшук військовослужбовця ОСОБА_6 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який з 24 лютого 2022 року вважається таким, що перебуває в полоні, та отримання права доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000788, за фактом взяття його в полон та відсутності інформації про місце його перебування, а також визнання заявниці потерпілою особою, з метою подальшого вжиття заходів щодо визволення з полону ОСОБА_6 .

Щодо підтвердження факту проживання однією сім`єю заявниця посилається на те, що з 17 листопада 2001 року вона перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 серпня 2007 року, яке набрало законної сили 18 серпня 2007 року (справа №2-398/2007). За час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2003 року (справа №2-563/2003) ОСОБА_6 удочерив її дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій було присвоєно прізвище усиновителя ОСОБА_8 і по батькові ОСОБА_9 . Після розірвання шлюбу подружні відносини між заявницею та ОСОБА_6 не припинилися: вони продовжували проживати разом в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; ставилися один до одного як чоловік та дружина; разом виховували дітей; піклувалися один про одного; облаштовували житло; мали спільний бюджет, за рахунок якого у 2013 році придбали автомобіль, а в 2018 році причіп до нього; проводили разом свята та відпустки.Незважаючи на те, що через необхідність економії коштів по сплаті комунальних послуг ОСОБА_6 зареєстрував своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проходження служби - Військової частини НОМЕР_1 , фактично він проживав разом із заявницею в її квартирі. Після розірвання шлюбу заявниця та ОСОБА_6 не вступали в шлюб з іншими особами та у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами не перебували. Під час вторгнення військових Російської Федерації на територію України, зокрема у зону відчуження, ОСОБА_6 перебував на службі та знаходився на території ДСП «Чорнобильська АЕС». З 24 лютого 2022 року по теперішній час він перебуває у полоні. Перед тим, як військові РФ вивезли ОСОБА_6 у невідомому напрямку, він передав заявниці через чоловіка її сестри свою банківську картку, документи, ключі, sim-карту мобільного оператора зі свого мобільного телефону. Вказане свідчить про те, що між заявницею та ОСОБА_6 існували відносини довіри і порозуміння та останній вважав її своєю дружиною. Заявниця посилається на Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», яким визначено коло осіб, які мають право отримувати інформацію про розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, до якого входять близькі родичі та члени сім`ї, зокрема особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Зазначає, що за наявності підтвердження факту проживання однією сім`єю, вона матиме можливість реалізувати вказане право. Крім того, матиме право доступу до матеріалів та визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000788, зареєстрованому за заявою ОСОБА_3 , дочки заявниці та ОСОБА_6 . Вказує, що встановлення вказаного факту в позасудовому порядку неможливе.

Ухвалою судді від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

21 листопада 2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких вона просила заяву задовольнити та підтвердила обставини у ній викладені. Зазначила, що після розлучення в 2007 році її батька ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_1 , останні проживали разом як сім`я, тому про їхнє розлучення вона дізналася пізніше. Відносини між її батьками будувалися на довірі та підтримці, вони все робили спільно: узгоджували крупні придбання в квартиру, разом ходили у магазин, дарували один одному подарунки, кошти у них були спільні, всі свята проводили в колі сім`ї, разом відпочивали. В її батьків міцна і дружня родина, обидва є військовослужбовцями Національного гвардії України і працюють у військовій частині. Під час вторгнення військ РФ на територію України, з лютого 2022 року її батько ОСОБА_6 перебував на роботі на ДСП ЧАЕС. На даний час він вважається таким, що перебуває в полоні та про нього нічого не відомо. Раніше батько і мати ніколи не розлучалися на такий тривалий час. Її мати активно веде листування з різними установами з метою з`ясування місця перебування батька та повернення його додому, але оскільки її мати не є його законною дружиною, виникають складнощі у комунікації з різними органами.

28 листопада 2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких вона заяву підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що заявниця ОСОБА_10 являється її невісткою. Певний час вона перебувала в шлюбі з її сином ОСОБА_6 , потім вони розлучилися, але продовжували проживати разом як сім`я. Вони виховували дітей, облаштовували житло, разом приїздили до неї. Її син вважав ОСОБА_11 своєю дружиною. Зараз її син перебуває в полоні. ОСОБА_11 робить усе можливе, щоб він швидше повернувся: пише листи, телефонує в різні інстанції, зустрічається з представниками організацій, що займаються полоненими.

05 грудня 2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла письмова заява, в якій вона підтримала заяву ОСОБА_1 та просила задовольнити. Підтвердила обставини в ній викладені та зазначила, що її мати ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_6 , який її удочерив, до моменту потрапляння його у полон, проживали разом як одна сім`я. На даний час її мати веде листування з різними установами щодо з`ясування місця перебування її батька та повернення його додому ( а.с.110).

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року до участі у справі було залучено як заінтересовану особу ОСОБА_12 ( а. с. 176-177).

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, в ній викладені. Вказала, що вважає ОСОБА_6 своїм чоловіком. Вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року по 18 серпня 2007 року. Після розірвання шлюбу вона та ОСОБА_6 продовжували проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні кошти придбали автомобіль, квартиру дочці ОСОБА_9 у м.Бровари, дбали одне про одного та планували у 2022 році повторно зареєструвати шлюб, але не встигли, оскільки почалася війна. Під час захоплення військовими РФ ДСП « Чорнобильська атомна електростанція» ОСОБА_6 в цей час перебував там на службі як військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. З 24 лютого 2022 року він вважається таким, що перебуває в полоні та про нього нічого не відомо.

Представник заявниці адвокат Климчук Вікторія Володимирівна заяву підтримала та просила задовольнити з підстав, у ній викладених.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. У поданих до суду письмових поясненнях просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. У поданих до суду письмових поясненнях просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України свого представника в судове засідання не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, про причини неявки його представника суду не повідомила.

Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.

Неприбуття в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, з огляду на положення частини 1 статті 223 ЦПК України.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , допитана як свідок, суду показала, що ОСОБА_1 - її мати, ОСОБА_6 - її батько, який її удочерив. З 2001 року і до того часу як її батько ОСОБА_6 потрапив у полон, він проживав разом з її матір`ю однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , та ставився до її матері як до дружини. Батьки вели спільне господарство, разом здійснювали покупки, проводили свята та відпочивали. За спільні кошти її батьки придбали автомобіль, в 2017 році придбали їй квартиру та в 2021 році купили квартиру її сестрі. Про те, що її батьки розлучилися, вона дізналася випадково в 2010 році. Батьки планували зареєструвати шлюб у 2022 році, але цьому завадила війна. 15 лютого 2022 року її батько, який є військовослужбовцем, поїхав на службу на ДСП «Чорнобильська АЕС» і більше додому не повернувся. У подальшому він передав її матері через її дядька ОСОБА_13 особисті речі: банківську картку та сім-карту. Спірних питань у сім`ї з приводу поданої заяви немає. Підтримує заяву матері, оскільки вона повинна займатися питанням повернення батька із полону як його дружина, оскільки її молодша сестра навчається, а вона також не може цим займатися, оскільки вживає заходів щодо визволення з полону свого чоловіка.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що з 1996 року по 2013 рік він проходив службу на посаді коменданта, з 2013 року по 2019 рік на посаді командира Військової частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 Також у цій військовій частині на посаді водія проходив службу ОСОБА_6 , з яким він знайомий вже десять років. ОСОБА_1 теж є військовослужбовцем цієї військової частини. Під час перебування на посаді коменданта він постійно бачив разом ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , також двічі на рік приходив за місцем їх проживання з метою відвідування сім`ї, коли обіймав посаду командира військової частини. ОСОБА_9 та ОСОБА_16 мешкали в квартирі, розташованій на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_3 . Коли вони разом з ОСОБА_9 неодноразово на службовому автомобілі вибували у відрядження та під`їжджали до вказаного будинку, то ОСОБА_10 підносила до автомобіля необхідні речі ОСОБА_17 . Крім того, щороку він бував вдома у сім`ї ОСОБА_8 на святкуванні дня народження ОСОБА_9 , де також була і ОСОБА_11 . Неодноразово він був свідком телефонних розмов ОСОБА_9 зі ОСОБА_11 , коли останні обговорювали спільні покупки. ОСОБА_11 користувалася банківською карткою ОСОБА_9 , коли він з ним перебував у відрядженні, то ОСОБА_9 приходили sms-повідомлення про зняття готівки і той, жартуючи, казав, що ОСОБА_11 пішла у магазин. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_16 проживали разом, між ними існували відносини, які були притаманні подружжю. Шлюбних відносин з іншою особою у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 після розірвання шлюбу не було. Військовослужбовці, які були зареєстровані за адресою місцезнаходження Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і ОСОБА_3 , фактично там не проживали, оскільки приміщення за вказаною адресою для цього не було призначено.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та являється уповноваженою особою по вказаному будинку. По сусідству на п`ятому поверсі проживають ОСОБА_9 та ОСОБА_16 . Зі ОСОБА_11 він знайомий з 2000 року, а з ОСОБА_9 з 2007 року. Він постійно спілкувався з ними, часто бував у них вдома, товаришував з ОСОБА_9 , один одному вони допомагали по сусідству. ОСОБА_9 постійно проживав із ОСОБА_11 , робив ремонт у квартирі. Він завжди вважав їх подружжям. Про розірвання шлюбу між ними він дізнався нещодавно, коли ОСОБА_11 запропонувала йому бути свідком. Тоді він здивувався, оскільки відносини між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 були такі як між чоловіком та дружиною. На даний час ОСОБА_9 знаходиться у полоні і про нього нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що з ОСОБА_6 знайомий з 2001 року, а ОСОБА_1 знає з дитинства, оскільки вони являються односельчанами та його дружина є її рідною сестрою. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_16 постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , до того часу як ОСОБА_9 потрапив у полон. Коли 24 лютого 2022 року війська РФ захопили ДСП «Чорнобильська АЕС», він також перебував там на робочій зміні та бачив ОСОБА_9 . Останній дуже хвилювався за свою сім`ю. Через нього ОСОБА_9 передав ОСОБА_11 ключі від квартири, банківську картку та інші свої особисті речі. На даний час ОСОБА_9 знаходиться в полоні. ОСОБА_11 та ОСОБА_9 нікому не казали про те, що вони розірвали шлюб, він про це дізнався випадково, адже після розірвання шлюбу вони продовжували вести спільне господарство: робили ремонт у квартирі, придбали автомобіль, гараж, інші речі. На даний час ОСОБА_11 вживає заходів щодо повернення ОСОБА_9 з полону.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що з 1996 року по 2021 року він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Знайомий з ОСОБА_20 з 2004 року, оскільки разом вони служили в одному взводі, підтримував з ним дружні стосунки. ОСОБА_10 знає як дружину ОСОБА_6 . Він постійно бачив як ОСОБА_9 підвозив ОСОБА_11 на роботу на залізничний вокзал та зустрічав її з роботи, вони завжди були разом. Про те, що шлюб між ними було розірвано, він навіть не здогадувався. Бував у квартирі ОСОБА_8 , яка знаходиться на п`ятому поверсі в Деснянському кварталі м.Славутича.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що сім`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_22 знає з 2003 року. З ОСОБА_9 разом він служив, вони дружили сім`ями, часто разом зустрічали Новий рік. ОСОБА_11 знає як дружину ОСОБА_9 , в якого часто бував вдома, де постійно перебувала також ОСОБА_11 . До потрапляння у полон, ОСОБА_9 жив із ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_3 . Вони спільно здійснювали покупки: купили гараж, автомобіль, дочці квартиру у ОСОБА_23 . Він підтверджує, що з 2007 року до лютого 2022 року ОСОБА_11 та ОСОБА_24 проживали разом як одна сім`я.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що знає ОСОБА_11 та ОСОБА_26 як подружжя. З ОСОБА_9 знайомий з 2009 року, вони служили разом, а зі ОСОБА_11 - з 2013 року. ОСОБА_9 йому повідомляв, що його дружина буде також служити у військовій частині. ОСОБА_27 їх часто разом у магазині, також ОСОБА_9 забирав дружину з електрички додому. ОСОБА_3 проживав у Невському кварталі, будинку № 2, він бував у них вдома, де також знаходилася ОСОБА_11 та менша дочка ОСОБА_9 . Знає їх більше по службі у військовій частині. На роботі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 усі знали як подружжя. У період 2017- 2018 роках він допомагав ОСОБА_9 робити ремонт у квартирі в Невському кварталі. Останній раз він спілкувався з ОСОБА_9 20 лютого 2022 року, коли заїжджав на ДСП «Чорнобильська АЕС» разом з ОСОБА_9 , а потім виїхав, а ОСОБА_9 , як водій керівника військової частини залишився. Йому відомо і він підтверджує, що з 2007 року по лютий 2022 року ОСОБА_11 та ОСОБА_24 проживали спільно як одна сім`я, відносини у них були як у чоловіка та дружини. Про те, що вони були розлучені йому було відомо від ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що знайома з сім`єю ОСОБА_11 та ОСОБА_26 з 2002 року. Її чоловік знайомий з ОСОБА_29 ще раніше, також він є хрещеним батьком дочки ОСОБА_8 . Від ОСОБА_11 їй відомо, що шлюб в ОСОБА_8 було розірвано у 2007 році, але вони продовжували проживати як чоловік та дружина у квартирі АДРЕСА_5 , мали спільний бюджет, придбали разом телевізор, чайник, різні речі, потім купили автомобіль, за спільні кошти купили дочці квартиру у м.Бровари. ОСОБА_9 вважав своїм житлом квартиру, в якій він проживав зі ОСОБА_11 . На даний час ОСОБА_9 перебуває в полоні. ОСОБА_11 вважає ОСОБА_9 своїм чоловіком та чекає на його повернення. Вона підтверджує, що з 2007 року після розірвання шлюбу ОСОБА_11 та ОСОБА_24 проживали разом як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_30 суду показала, що ОСОБА_1 є її рідною сестрою. З ОСОБА_6 вона знайома з 2001 року. Після одруження ОСОБА_11 і ОСОБА_9 проживали разом однією сім`єю. Шлюб вони розірвали близько десяти років тому, але ніколи окремо не проживали. Останні шість років ОСОБА_11 та ОСОБА_24 збиралися знову зареєструвати шлюб та повінчатися. Знає їх як сімейну пару. Вони мали спільний бюджет, два роки тому придбали для молодшої дочки квартиру у м.Бровари, ще раніше купили для старшої дочки квартиру в м. Славутичі. ОСОБА_9 особисто позичав у них гроші на сімейні покупки.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (заявниця) та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року, який було розірвано згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 серпня 2007 року у справі № 2-398/2007, яке набрало законної сили 18 серпня 2007 року ( а.с. 193-194). Державна реєстрація розірвання шлюбу проведена 14 листопада 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області складено відповідний актовий запис за №112 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.11.2007. Після реєстрації розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с.22).

Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 (заінтересована особа), ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 07.05.2002, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.17).

ОСОБА_31 ( заінтересована особа) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її матір`ю записана - ОСОБА_1 , як батько записаний ОСОБА_6 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 25 лютого 2004 року, копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи ( а.с.18). Відомості про ОСОБА_6 як про батька усиновленої ОСОБА_32 були внесені до актового запису про її народження, складеного відділом РАЦС Славутицького міськвиконкому 23 серпня 1995 року №222, на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2003 року у справі №2-563/2003, відповідно до якого усиновленій присвоєно прізвище ОСОБА_8 і по батькові за його іменем ОСОБА_9 ( а.с.20-21).

Після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_33 ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_34 (заінтересованій особі) присвоєно прізвище ОСОБА_35 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим 22 червня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.19).

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 17 січня 2002 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_1 , в графі «Сімейний стан» зазначено: 17.11.2001 відділом РАГСу м.Славутич зареєстровано шлюб з ОСОБА_6 ; 14.11.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області проведена реєстрація розірвання шлюбу з ОСОБА_6 . У графі «Місце проживання» зазначено: АДРЕСА_1 ( а. с. 11-13).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого 28 лютого 2006 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_6 , в графі «Сімейний стан» зазначено: 17.11.2002 відділом РАГСу м.Славутич зареєстровано шлюб з ОСОБА_36 ; 14.11.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області проведена реєстрація розірвання шлюбу з ОСОБА_1 . У графі «Місце проживання» зазначено: 22.03.2006 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; 10.11.2007 знято з реєстрації місце проживання; 10.11.2007 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-16).

Як вбачається з довідки № 125 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 25 серпня 2022 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , з 03.02.1999 по теперішній час (а.с.65).

Актом про фактичне проживання від 31 серпня 2022 року, складеним мешканцями квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , в присутності ОСОБА_1 , копія якого знаходиться в матеріалах справи, підтверджено, що ОСОБА_6 дійсно проживав у квартирі АДРЕСА_5 з 2006 року по лютий 2022 року, за вказаною адресою також проживає ОСОБА_1 (а.с.23).

В особовому листку з обліку кадрів прапорщика ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія якого знаходиться в матеріалах справи, місцем його фактичного проживання зазначено: АДРЕСА_1 ; зареєстрованим місцем проживання вказано: АДРЕСА_2 . Крім того зазначено про його матір: ОСОБА_4 , 1948 року народження, яка проживає в с.Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, та є заінтересованої особою у справі ( а.с.27).

Фактичне місце проживання ОСОБА_6 за вказаною адресою підтверджується також діловим листуванням за 2014 рік: копією першої сторінки позовної заяви ОСОБА_37 про стягнення аліментів на дитину, відповідачем в якій зазначено ОСОБА_6 , та копії повістки-повідомлення Славутицького міського суду Київської області у справі №377/70/14 за позовом ОСОБА_37 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину, адресованої відповідачу ОСОБА_6 (а.с.24-25). У виписках із медичної картки стаціонарного хворого № 1703 від 10.11.2017 та №1743 від 23.12.2021, рапорті старшого водія ІІ-го автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_6 за 2021 рік, копії яких знаходиться у матеріалах справи, фактичним місцем проживання ОСОБА_6 також вказано адресу: АДРЕСА_1 ( а.с.35).

Як видно із копій дублікатів квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_6 у період 2019-2022 років здійснював оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 52-57). За вказаною адресою він як споживач послуг електричної енергії був зазначений і в протоколі №21449 програмування лічильника електричної енергії від 16.06.2020, копія якого знаходиться в матеріалах справи ( а.с.62) .

Відповідно до платіжних доручень АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.12.2019, 13.01.2020, 16.08.2021, 25.02.2022, 21.03.2022, копії яких знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_6 перераховував ОСОБА_1 грошові кошти на її картковий рахунок різними сумами ( а.с.58-60).

Із рапорту старшого водія ІІ-го автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_6 командирові взводу матеріально-технічного забезпечення від 13 грудня 2019 року, копія якого знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що близькою особою ним зазначено, зокрема співмешканку ОСОБА_1 . Також у рапорті близькою особою, крім іншого, зазначено сина - ОСОБА_5 (заінтересовану особу) ( а.с.33,34). Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 377/1048/13-ц ( провадження №2/377/369/13) за позовом ОСОБА_37 до ОСОБА_6 про встановлення батьківства, встановлено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_38 ( а.с.206-208).

Як видно з рапортів відвідування місць проживання військовослужбовців від 15 січня 2019 року та від 16 травня 2019 року, у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживає сім`я військовослужбовців ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 29,32).

Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, №0001-3252-1400 від 04.02.2019 ОСОБА_1 зазначила ОСОБА_6 як довірену особу для повідомлення у разі настання екстреного випадку, а він у декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-ХР62-1400 від 04.02.2019 такою особою вказав ОСОБА_1 (а.с.30-31).

Згідно з довідкою, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 27.08.2022 за №277, головний сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 08 квітня 2013 року по теперішній час. Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 15.07.2022 за № 143, штаб - сержант ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04 серпня 2003 року по теперішній час (а.с.26).

Як видно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 51 від 06.04.2022, копія якого знаходиться в матеріалах справи, штаб - сержант ОСОБА_6 вважається таким, що перебуває в полоні з 24 лютого 2022 року ( а.с.63).

19 липня 2022 року за заявою ОСОБА_3 ( заінтересованої особи) за фактом взяття у полоні її батька ОСОБА_6 , місце знаходження якого невідоме, органом досудового розслідування Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції України в Київській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження за №0000788 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 3 статті 110 КК України ( а.с.64).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Із змісту заяви вбачається, що заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення у неї права як законного члена сім`ї на отримання інформації про розшук військовослужбовця ОСОБА_6 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який з 24 лютого 2022 року вважається таким, що перебуває в полоні, а також отримання доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000788, за фактом взяття його в полон та відсутності інформації про місце його перебування, а також визнання заявниці потерпілою особою, з метою подальшого вжиття заходів щодо визволення з полону ОСОБА_6 .

Відповідно до преамбули Закону України « Про правовий статус осіб, зниклих безвісті за особливих обставин» від 12 липня 2018 року №2505-VIII (далі -Закон №2505-VIII) цей Закон визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно з абзацом дванадцятим частини 1 статті 1 Закону № 2505-VIII особою, яка зникла безвісти за особливих обставин, вважається особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Частиною 1 статті 6 Закону 2505-VIII передбачено, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місце перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме).

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 6 вказаного Закону до кола близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, віднесені, зокрема, особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Таким чином, факт, який просить встановити заявниця, має юридичне значення та породжує виникнення немайнового права.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

У пункті 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15 ( провадження №61-30273св18).

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: копіями паспортів ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , довідки № 125 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25 серпня 2022 року, акту про фактичне проживання від 31 серпня 2022 року, особового листка з обліку кадрів, рапортів відвідування місць проживання військовослужбовців від 15 січня 2019 року та від 16 травня 2019 року, рапорту ОСОБА_6 командиру взводу матеріально-технічного забезпечення від 13 грудня 2019 року, ділового листування, виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 1703 від 10.11.2017 та №1743 від 23.12.2021, а також показаннями свідків підтверджується, що після розірвання шлюбу з 18 серпня 2007 року заявниця та ОСОБА_6 продовжували фактично проживати разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом вони проводили дозвілля та влаштовували сімейні свята, що підтверджено світлинами, які долучені до матеріалів справи (а.с.43-51).

Рапорт ОСОБА_6 командиру взводу матеріально-технічного забезпечення від 13 грудня 2019 року, в якому він як близьку особу зазначив ОСОБА_1 , декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-3252-1400 від 04.02.2019, № 0001-ХР62-1400 від 04.02.2019, в яких ОСОБА_1 зазначила довіреною особою ОСОБА_6 , а він зазначив довіреною особою її відповідно, показаннями свідка ОСОБА_13 , який вказав, що ОСОБА_6 через нього передав ОСОБА_1 свою платіжну банківську картку та інші особисті речі, підтверджують, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ставилися один до одного як близькі особи, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками.

Про спільність їхнього бюджету та здійснення спільних витрат в інтересах сім`ї свідчать, крім показань свідків, також копії квитанцій, відповідно до яких ОСОБА_6 здійснював оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_9 , та платіжні доручення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.12.2019, 13.01.2020, 16.08.2021, 25.02.2022, 21.03.2022 про перерахування ним на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів. Крім того, 16 листопада 2013 року ОСОБА_6 зареєстрував право власності на легковий автомобіль ВАЗ 217030, користувачем яким у свідоцтві про реєстрацію вказано ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , та 22 травня 2018 року зареєстрував право власності на причіп бортовий, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 (а.с.61).

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів та показань свідків судом не встановлено факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі з будь-якою іншою особою, після розірвання шлюбу між ними, як і не встановлено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою особою.

Також суд бере до уваги, що заявниця з приводу вчинення дій щодо визволення з полону ОСОБА_6 письмово зверталася до Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях Служби Безпеки України, Уповноваженого з прав людини, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Головного управління Національної гвардії України МВС України, Президента України, Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ( а.с. 36-42).

Матеріалами справи наявність спору або будь-яких фактів, які можуть вплинути на права і обов`язки інших осіб, крім тих, які були залучені до участі у справі, не встановлено.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею, та підтверджених письмовими доказами та показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ( частина 1 статті 89 ЦПК України).

Виходячи з викладеного, встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про тривале проживання ОСОБА_1 ( заявниці) та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 18 серпня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу між ними по день, з якого ОСОБА_6 вважається таким, що перебуває в полоні, оскільки у зазначений період вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, мали спільний бюджет, що свідчить про те, що між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Отже, враховуючи, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, вимоги заявниці про встановлення вказаного факту підлягають задоволенню з метою реалізації права заявниці ОСОБА_1 як законного члена сім`ї на отримання інформації про розшук військовослужбовця ОСОБА_6 , який з 24 лютого 2022 року вважається таким, що перебуває в полоні, а також отримання доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000788, за фактом взяття його у полон та відсутності інформації про його місце перебування, та визнання її потерпілою, з метою подальшого вжиття заходів щодо його визволення з полону.

За правилом частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 18 серпня 2007 року по 24 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_10 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_11 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 .

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_13 .

Заінтересована особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_14 .

Повне рішення суду складено 06 лютого 2023 року.

Суддя Н. С. Бабич