Справа № 587/2389/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

20 лютого 2023 рокуСумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника відповідача - адвоката Коваленко О.І. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області про усунення перешкод у користуванні майном та визнання недійсним рішення сільської ради та правовстановлюючого документу на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2023 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області про усунення перешкод у користуванні майном та визнання недійсним рішення сільської ради та правовстановлюючого документу на земельну ділянку за безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коваленко О.І. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не відображено питання про судові витрати. В своїй заяві зазначав 07.02.2022 ОСОБА_2 та Адвокатське бюро «Коваленко і партнери» укладено договір №335 про надання правової допомоги. Відповідно до п.2.1 договору вартість послуг визначається з розрахунку 1000 грн за 1 годину роботу адвоката, та не може бути меншою за суд першої інстанції 7500,00 грн, що повинні бути сплачені протягом 3 тижнів з моменту укладення договору. У додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву (з урахуванням витребуваних доказів) поданого до суду 08.06.2022 зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат відповідача становить 25000,00 грн., з розрахунку 1000,00 грн за годину роботи адвоката. Після ухвалення рішення судом першої інстанції між сторонами (адвокатом та клієнтом) погоджено кількість годин та вартість наданих послуг, що підтверджується Актом №1 від 02.02.2023 про надання послуг відповідно до договору від 334 від 07.02.2022 на загальну суму 10500, 00 грн. Згідно платіжного доручення від 14.02.2022 ОСОБА_2 сплатив 7500,00 грн відповідно до умов договору. Залишок заборгованості ОСОБА_2 перед адвокатом складає 3000,00 грн. Таким чином, загальна сума витрат на правову допомогу в даній справі склала 10500,00 грн., яку просив стягнути з позивача.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшло заперечення в якому просить відмовити відповідачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, раніше представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник Степанівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови у задоволення позову судові витрати покладаються на позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При прийнятті 02 лютого 2023 року рішення судом розподіл судових витрат не був вирішений.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу 02 лютого 2023 року представник відповідача адвокат Коваленко О.І. подав до Сумського районного суду Сумської області акт№1 про надання послуг (здачі-приймання) до договору №334 про надання правничої допомоги від 07.02.2022 від 02.02.2023 року (а.с.199), квитанцію від 14.02.2022 про сплату ОСОБА_2 7500,00 грн правової допомоги ОСОБА_4 і Партнери ( а.с.200) .

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які 07.02.2023 представником відповідача було подано заяву. З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана адвокатом Коваленко С.І. 07.02.2023, тобто в строк, передбачений положенням статті 141 ЦПК України.

Розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною відповідача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником відповідача сума гонорару є неспівмірною із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг і витраченим адвокатом часом на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

А тому суд вважає доцільним стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідача - адвоката Коваленко Олександра Івановича - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правову допомогу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко