Справа № 594/190/23
Провадження №2/594/171/2023

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2023 року

м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СК «АСКО-Донбас Північний» про захист прав споживачів, відшкодування інфляційних нарахувань, пені, 3% річних

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства СК «АСКО-Донбас Північний» на його користь 9684,17 грн пені, 9237,02 грн інфляційних збитків, 925,09 грн 3% річних передбачених ст.625 ЦК України, за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування та 15000 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійно правничої допомоги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.06.2021 року мала місце ДТП. У результаті даної ДТП він, як пасажир отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Відповідачу 15.12.2021 була направлена ухвала суду, яку він отримав 20.12.2021 року та 19.07.2022 здійснив виплату йому страхового відшкодування, у зв`язку з завданою шкодою в ДТП. Відповідач зобов`язаний був здійснити виплату на його користь у розмірі 93018,98 грн страхового відшкодування до 19.03.2022 включно, проте прострочив виконання зобов`язання. Тому період нарахування штрафних санкцій за порушення виконання грошового зобов`язання починається з 20.03.2022 та закінчується 18.07.2022.

Проте, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статях 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна заява не містить документів, що підтверджують сплату судового збору.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на положення ст. 22 Закону України «Захист прав споживачів» як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-ХІІ, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

На підставі аналізу вищевказаних правових приписів та з урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень ЗУ «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів».

Застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними законами.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Крім того, під час розгляду цивільної справи № 212/1101/18 (постанова від 17.04.2019р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» загальними.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом як потерпілий у ДТП.

Оскільки, позивач не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та споживачем послуг, а Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачем і виробником, виконавцем, продавцем під час продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики, тому право на відшкодування матеріальної шкоди та отримання страхового відшкодування у останнього виникло на підставі норм ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, як вбачається з даного позову, підставою звернення позивача з вищевказаним позовом не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача» (позов не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачених цим Законом), а є визнання права на стягнення штрафних санкцій за порушення строку виплати суми страхового відшкодування внаслідок страхового випадку.

А відтак, на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача, а тому на них не поширюються вимоги Закону України «Про судовий збір». В зв`язку з чим вищевказаний позов підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до ч. 1,2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Для обрахунку ставок судового збору згідно з нормою ч.1 ст.4 Закону застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Тому позивачу слід надати суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Крім того, копія ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 08.12.2021, справа №594/1048/21, в додатках до позовної заяви є не повною, а містить тільки перший аркуш.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, позовну заяву позивача слід залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.177,185 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СК «АСКО-Донбас Північний» про захист прав споживачів, відшкодування інфляційних нарахувань, пені, 3% річних залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. та надання документу, що підтверджує сплату.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чир П.В.