Справа № 182/6383/21
Провадження № 2/0182/32/2023
09.02.2023 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька- Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковчишина Анна Іванівна та ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковчишина А.І. та ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з березня 2015 року, згідно виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом 03 квітня 2015 року, з нього стягуються аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку та доходів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття. Згідно постанови державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковчишиної А.І. від 12 травня 2015 року, з нього стягуються аліменти на виконання виконавчого листа від 03 квітня 2015 року. Також з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь її матері ОСОБА_3 , в розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку та доходів, до досягнення нею повноліття. Крім цього, з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання, як непрацездатної дружини, в розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку та доходів, до досягнення дитиною трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зараз стягнення з нього аліментів на утримання дружини завершено. На даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 . Від шлюбу у них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, його теперішня дружина та малолітній син також є непрацездатними особами, на утримання яких він також виділяє кошти. При цьому, зазначає, що до червня 2021 року він працював електрогазозварником в ТОВ «Нікопрогресбуд». Однак, у зв`язку з тим, що його посадові обов`язки були пов`язані зі шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища, які полягали у зниженні та підвищенні температури, роботи з аерозолями, піднятті вантажів до 34 кг, його стан здоров`я погіршився, а тому його було направлено до медичного закладу для проходження медичного огляду. Після проходження медогляду за медичними рекомендаціями та обмеженнями він був вимушений залишити своє попереднє місце роботи та на даний час він є безробітним, заробітку не має, перебуває на обліку в Нікопольському центрі зайнятості населення. У зв`язку з перебуванням на обліку в Центрі зайнятості він отримує середній дохід в сумі 4 146 грн. 78 коп. Інших доходів він не отримує. Крім цього, страждає низкою захворювань опорно-рухового апарату. Усі виявлені у нього діагнози зазначені в наданій до цього позову медичній документації. Для підтримання стану свого здоров`я йому рекомендована легка праця та пролонговане тривале лікування. Всі медикаменти, призначені в період проходження лікування, купуються ним за власні кошти. Крім того, на його утриманні також знаходиться мама ОСОБА_9 . Мати страждає на гіпертонічну хворобу та ішемічну хворобу серця. З цього приводу вона перебуває на диспансерному обліку у лікаря-терапевта, згідно довідки від 03 вересня 2021 року. Його мати є непрацездатною особою. Для придбання ліків та підтримання стану здоров`я їй необхідна матеріальна допомога. Оскільки у матері він є єдиною дитиною, крім нього, нікому надати матері таку допомогу. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, на даний час він має шість утриманців, яким повинен надавати матеріальну допомогу. Троє з них отримують аліменти за рішеннями судів. У нього ніколи не було наміру уникнути обов`язку з утримання власних дітей. Але вважає, що на утримання шістьох утриманців з нього повинно відраховуватись не більше 1/2 частини з усіх видів заробітку та доходів. Вказана частина стягнень повинна розподілятись між усіма утриманцями в рівних долях, тобто: 1/2 : 6 = 1/12 частин. Після ухвалення судових рішень щодо стягнення з нього аліментів на користь першої дружини на утримання двох малолітніх дітей, та на користь другої дружини на утримання малолітньої доньки, у нього змінилося сімейне та матеріальне становище. Фактично через погіршення стану здоров`я він втратив роботу та стабільний заробіток. Зараз перебуває на обліку в Центрі зайнятості та отримує допомогу у зв`язку з цим. Для придбання медикаментів, проведення подальших медичних досліджень стану здоров`я, іншого лікування він також має витрачати кошти. Тому, змушений звернутися до суду та просить постановити рішення суду, яким знизити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів. Виконавчий лист, виданий Нікопольським міськрайонним судом від 03 квітня 2015 року за № 0182/1545 про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 , повернути до Нікопольського міськрайонного суду.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.69-70).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористалася, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого її місця проживання повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.74). Крім цього, відповідачка повідомлялась про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.71).
Треті особи державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковчишина А.І. та Яркова К.П. - про розгляд справи були повідомленні належним чином, однак, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Як встановлено судом, 14 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 398, складений 14 серпня 2018 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). 12 травня 2015 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковчишиною А.І. було відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого листа № 0182/1545, виданого 03 квітня 2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_1 , на підставі виконавчого листа № 2/0182/1037, виданого 12 квітня 2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/12 частини (а.с.7).
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Так, предметом доказування у спорі щодо зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню за рішенням суду є зміна матеріального стану, сімейного стану платника аліментів.
Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачаються обставини, які на теперішній час впливають на розмір присуджених аліментів, а саме: перебування на утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої у шлюбі з ОСОБА_3 . Крім цього, суд враховує і ту обставину, що позивач на даний час не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості по безробіттю, а також ту обставину, що на його утримані перебуває його мати, яка потребує матеріальної допомоги.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).
Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Так, сторони по справі в рівних частках повинні утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повнолітня, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини. При цьому, суд враховує, що розмір стягуваних аліментів має бути справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь як батька в утриманні неповнолітньої доньки, яка проживає разом з відповідачкою, має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
За переконанням суду, такі відомості про зміну матеріального стану позивача є суттєвими при розгляді такої категорії справи як зменшення розміру аліментів, що відповідає цільовому й системному застосуванню правових норм, закріплених в п.2 ч.1 ст.182, ст.192 СК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом об`єктивно не може свідчити про умисне ухилення від батьківського обов`язку матеріально утримувати свою дитину, позивачем надано достатні підстави, оцінку яким викладено вище, для зміни розміру аліментів. Суд, з урахуванням фактичних обставин справи, визнання аргументів частково обґрунтованими, вважає за можливим зменшення розміру аліментних зобов`язань позивача з 1/3 частини всіх доходів до 1/4 частини, що відповідатиме інтересам відповідача, неповнолітнім дітям ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не призведе позивача в скрутне положення ані при забезпеченні своїх потреб, ані при забезпечення матеріальної підтримки дитини.
При цьому, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час, з якого зменшено розмір аліментів.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров`я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст.191, ч.1 ст.192 СК України, ст.ст.10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ковчишина Анна Іванівна та ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІПН НОМЕР_2 ), на підставі виконавчого листа № 0182/1545 від 03 квітня 2015 року на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.
Виконавчий лист, виданий Нікопольським міськрайонним судом від 03 квітня 2015 року за № 0182/1545 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути до Нікопольського міськрайонного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал