Дата документу 14.02.2023 Справа № 334/7988/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/7988/21Головуючий у 1-й інстанції Гнатюк О.М. Повний текст рішення складено 05.10.2022 року.
Пр. № 22-ц/807/401/23 Пр. № 22-ц/807/401/23-2Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому в подальшому збільшила позовні вимоги (а.с. 140-143), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 83552,44 грн., що складається з: 59250,01 грн. різниці між фактично сплаченою сумою за поставлені меблі та дійсною вартістю, 14302,43 грн. інфляційних нарахувань та 10000,00 грн. моральної шкоди, а також стягнути з відповідача на свою користь суму сплачених судових витрат.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 29 грудня 2020 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 29.12/02 від 29.12.2020 року. Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець (Відповідач) взяв на себе обов`язок за завданням Замовника виготовити, доставити та установити кухонні меблі (товар) згідно з погодженими Сторонами документами: 3амовлення від 29.12.2020 року №754, специфікація, зразки, ескізи (креслення, проект). Відповідно до п. 1.2.1 Договору, замовлений товар має бути виготовлений протягом 45 робочих днів з моменту узгодження кінцевого варіанту проекту та підписання договору. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що приймання товару і виконання робіт здійснюється Сторонами шляхом складання та підписання відповідного Акту приймання-передачі, по факту закінчення проведення робіт з установлення товару. Позивач придбала меблі у відповідача на загальну суму 89420,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 29.12.2020 року на суму 45000,00 грн. та від 24.03.2021 року на суму 44420,00 грн. Як зазначає ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідач здійснила поставку кухонних меблів позивачу за адресою: м. Запоріжжя. вул. Передова, 12. Відповідач неналежним чином виконав умови укладеного договору і поставив позивачу кухонні меблі з недоліками. За змістом ч.3 ст.680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Відповідно до п. 3.2 вищевказаного Договору гарантійний строк обслуговування починається з моменту підписання Акту приймання-передачі та діє протягом 24 місяців. Позивач виявила чисельні недоліки товару в період його монтажу, про що вказала працівникам відповідача. За вказаних підстав акт прийому-передачі не складався. У зв`язку з виявленими недоліками позивач двічі зверталася з претензіями щодо усунення недоліків 14.05.2021 року та 14.07.2021 року. Останні претензії залишилися без задоволення та взагалі без відповіді. У зв`язку з відсутністю будь-яких намірів відповідача вести діалог з приводу ситуації, що виникла позивачу довелося звернутися із заявою до Держпродспоживслужби у Запорізькій області. Останньою було проведено позапланова перевірка, винесено припис організувати проведення експертизи. Припис Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області відповідачем виконано не було, на підставі чого компетентним державним органом було винесено постанову про накладення стягнення, передбаченого статтею 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 27.09.2021 року №000022. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни. Аналогічні приписи містить і п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. У зв`язку з цим вважаю, що ціна меблів повинна бути зменшена на вартість робіт по усунення недоліків, а саме на суму 59250,01 грн. і вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як різниця між фактично сплаченою сумою 89420,00 грн. та дійсною вартістю отриманого товару 30169,99 грн. Рахунок ТОВ «ТБ «Континент» № 0907/016 від 09.07.2021 року про вартість усунення недоліків надавався відповідачу разом із претензією від 14.07.2021 року. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 59250,01 грн. як різниця між фактично сплаченою сумою за поставлені меблі та дійсною їх вартістю. У зв`язку з моральними стражданнями позивача щодо неможливості використовувати кухонні меблі, відсутність конструктивного діалогу між позивачем та відповідачем та залишення наодинці з проблемою призвело до моральних страждань позивача по справі споживача та їй було спричинено моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. У подальшому представником позивача збільшено позовні вимоги. У зв`язку із воєнним станом на території України збільшилися ціни на послуги та товари. Представником позивача було здійснено адвокатським запит на адресу ТОВ «ТБ «Континент» для визначення вартості послуг щодо усунення недоліків кухонних меблів. Так, відповідно до відповіді ТОВ «ТБ «Континент»: 1. вартість меблевих матеріалів: стільниці, ДСП (країна походження Україна) збільшилася на 25%; 2. вартість меблевої фурнітури та меті зів (країна походження Китай, Австрія) збільшилася на 30%; 3. вартість послуг з обробки ДСП та стільниць, складання проектів, що надаються безпосередньо підприємством збільшилася на 23%. Отже, сума, яка була заявлена при подачі позову наразі не покриває повного усунення недоліків.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Гнатюка О.М. (а.с. 26).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 27) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року (а.с. 183-185) позов ОСОБА_3 у цій справі задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 59250,01 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У жовтні 2022 року від позивача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (а.с. 189), в якій остання просила ухвалити додаткове рішення по цій справі про стягнення з відповідача на свою користь витрат на професійну правничу допомогу у сумі 29000,00 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 3164,40 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено суддю суду першої інстанції Гнатюка О.М. (а.с. 221).

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2022 року (а.с. 223) заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Ісаєвої Н.С. щодо ухвалення додаткового рішення у цій справі задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги та оплатою судової експертизи у сумі 22808,92 грн. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 643,90 грн.

Позивач ОСОБА_3 із вищезазначеним рішенням та додатковим рішенням, у тому числі в частині відмови, погодилась, останні в апеляційному порядку не оскаржувала.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції у цій справі (фактично в частині задоволення вимог позивача), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при їх ухваленні, відповідач ФОП ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 228-230) просила рішення та додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 за безпідставністю заявлених вимог.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 236-237).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 28 листопада 2022 року (а.с. 238-239), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 240).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_3 подала апеляційному суду відзив (а.с. 244-248) на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі.

За змістом ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень). Крім того, суддя-доповідач перебувала у відпустці у період з 28.12.2022 року по 06.01.2023 року включно.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ФОП ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача частково у цій справі, керувався ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України та виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 14302,43 грн., обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині їх задоволення.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Ісаєвої Н.С. про ухвалення додаткового рішення частково у цій справі, керувався ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України та виходив із обґрунтованості останньої також лише в частині її задоволення.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - такими, що ухвалені з додержанням вимог закону, є обґрунтованими та законними.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідають.

Так судом першої інстанції було встановлено, що 29 грудня 2020 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір № 29.12/02 від 29.12.2020 року (а.с. 15-16). Загальна ціна товару 89780,00 грн.

Відповідно до квитанції ТОВ «ТБ» Контінент» від 09.07.2021 року (а.с. 6) вартість послуг з виробництва меблів складає 59250,01 грн.

Постановою Держпродспоживслужби від 27.09.2021 року №000022 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання припису (а.с. 11).

Згідно з висновком експерта від 22.04.2022 року № СЕ-19/108-22/3219-ТВ (а.с. 96-116) кухонні меблі в новому стані (до початку експлуатації), які встановлені за адресою: АДРЕСА_1 на момент проведення експертизи мають різного роду дефекти та якість цих меблів не відповідає нормативним документам, що діють на території України: напольна кутова шафа (об`єкт № 1) має дефекти (зображення 2 - 6): дверцята шафи виступають над зовнішньою площиною всієї поверхні гарнітуру, зрізи фасадів не співпадають, оскільки зрізані під різними кутами, щільно не закриваються та мають бокові щілини; шурупи на внутрішній видимій поверхні не закриті. Кутова та пряма фальш-панелі, які закривають ніжки гарнітура, не співпадають, щілина між ними близько 2 см. Кутова фальш-панель має кутове клейове кріплення, забруднення клеєм, зрізи ДСП не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання; шафа для посудомийної машини (об`єкт № 2) має дефекти: дверцята шафи відчиняються туго, ривком; нижній зріз дверцят при відкриванні заходить за нижню фальш-панель, всередину гарнітуру, а при зачиненні дверцят виштовхує всю фальш-панель вперед (зображення 8). Зріз фальш-панелі під дверцятами нерівномірно (з раковинами та зазубринами) замазаний невідомою речовиною, інші зрізи ДСП по всьому периметру фальш-панелі не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання (зображення 9, 10); висувний ящик для посуду (об`єкт № 3) має дефекти: висування має жорсткий хід; хиткість з`єднувальних елементів відкриття ящика відбувається туго, з перекосом, V-образно (зображення 12). Шурупи від кріплення ручок на внутрішній видимій поверхні не закриті (зображення 13); висувний ящик для посуду (об`єкт №4) має дефекти: при закритті шурупів від кріплення ручок на внутрішній видимій поверхні наявне забруднення клеєм (зображення 15), стільниця з підвіконням (об`єкт №5) має дефекти: стик стільниці з підвіконням виконаний нещільно, із зазором, забруднений клеєм, має перепад площин близько 2 мм. Частина, що закриває підвіконня, рухома (зображення 15); металева мийка (об`єкт № 6) має дефекти у вигляді чисельних та довгих подряпин (зображення 20 - 22); шафа під мийку (об єкт № 7) має дефекти: шурупи на внутрішній видимій поверхні не закриті; внутрішній магнітний замок TIP-ON вмонтовано в необроблений отвір, що виключає міцність його кріплення, наявні зазубрини та сліди клею, зрізи ДСП технологічних отворів не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання; дверні фасади шафи вище наступних на 6 мм (зображення 24 - 26); напольна шафа на дві полки (об`єкт № 8) має дефекти: забруднення клеєм в місті кріплення внутрішнього замка TIP-ON. При відкриванні дверцят ручка шафи (об`єкт № 8) упирається в ручку шафи (об`єкт № 9), заважаючи повному відкриттю дверцят (зображення 28, 29); висувна шафа для посуду («карго») (об`єкт № 9) має дефекти: висування має жорсткий хід, хиткість з`єднувальних елементів - відкриття ящика відбувається туго, з перекосом, V-образно (зображення 31); при закритті шурупів від кріплення ручок на внутрішній видимій поверхні наявне забруднення клеєм (зображення 32). При відкриванні дверцят ручка шафи (об`єкт № 9) упирається в ручку шафи (об`єкт № 8), заважаючи повному відкриттю дверцят (зображення 29); висувний ящик під газовою плитою (об`єкт № 10) має дефекти: три шурупи на внутрішній видимій поверхні не закриті; зрізи ДСП технологічних отворів нерівні, із зазубринами та не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання (зображення 35 - 37); висувний ящик (об`єкт № 11) має дефекти: три шурупи на внутрішній видимій поверхні не закриті (зображення 40); висувна шафа для посуду («карго») (об`єкт № 12) має дефекти: хиткість з`єднувальних елементів - відкриття шафи відбувається туго, повільне закриття з перекосом, V-образно; фасад шафи просівший, не співпадає з рівнями сусідніх фасадів зверху та знизу до 1 см: в різних кутах різні значення. При відкриванні висувної шафи (об`єкт № 12) ручка та фасад ящика (об`єкт № 13) заважає відкриттю (зображення 42 - 45); висувний ящик для ложок та виделок (об`єкт № 13) має дефекти: повільне закриття ящика відбувається з перекосом близько 4 мм, до кінця не закривається, шурупи на внутрішній видимій поверхні не закриті; при відкриванні дверцят ручка та фасад висувної шафи (об`єкт № 12) заважає закриттю ящика (об`єкт № 13) (зображення 48 - 50, 45); напольна шафа для посуду (об`єкт №14) має дефекти: заяві отвори, шурупи на внутрішній видимій поверхні не закриті зрізи ДСП не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання: внутрішній магнітний замок TIP-ON не закріплений (зображення 52 - 54); навісна шафа на три полки (об`єкт № 15) має дефекти: шурупи на внутрішній видимій поверхні відкриті, при закритті дверцята прилягають до шафи нещільно V-образно (зображення 56, 57); навісна шафа на три полки (об`єкт № 16) має дефекти, при відкриванні дверцят ручка навісної шафи (об`єкт № 17) заважає повному відкриттю навісної шафи (об`єкт № 16) (зображення 59); навісна шафа на три полки (об`єкт № 17) має дефекти, при відкриванні дверцят ручка навісної шафи (об`єкт № 16) заважає повному відкриттю навісної шафи (об`єкт № 17) (зображення 59, 60); навісна шафа без ручки на магнітному замку TIP-ON (об`єкт № 18) має дефекти: механічне відкриття дверцят не відрегульоване, відбувається слабо, не на 90° та не затримується в відкритому стані (зображення 61), навісна шафа без ручки на магнітному замку TIP-ON (об`єкт № 19) має дефекти: механічне відкриття дверцят не відбувається з першого дотику, а лише з другого або третього (зображення 62); навісна шафа для витяжки (об`єкт № 20) має дефекти: при відкритті дверцята шафи відкриваються таким чином, що стукають в стелю, залишаючи на ній сліди; зрізи ДСП технологічних отворів не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання (зображення 64); навісна шафа на три полки (об`єкт № 21) має дефекти: внутрішній магнітний замок TIP-ON зафіксований в одному стані та не виконує свою функцію; дверний фасад вигнутий та просівший на 3 мм, не співпадає з контурами шафи, при відкриванні дверцят ручка навісної шафи (об`єкт № 22) заважає повному відкриттю дверцят навісної шафи (об`єкт № 21) (зображення 66, 67); навісна шафа для газового котла (об`єкт № 22) має дефекти: внутрішній магнітний замок TIP-ON не закріплений; зайві отвори; зріз ДСП технологічного отвору нерівномірно (з раковинами та зазубринами) замазаний невідомою речовиною. При відкриванні дверцят ручка навісної шафи (об`єкт № 21) заважає повному відкриттю навісної шафи (об`єкт №22) (зображення 69, 70, 67); навісна шафа (об`єкт № 23) має дефекти: внутрішній магнітний замок TIP-ON відрегульований таким чином, що механічне відкриття дверцят відбувається слабо, не на 90° (зображення 72); навісна шафа без ручки на магнітному замку TIP-ON (об`єкт №25) має дефекти: внутрішній магнітний замок TIP-ON відрегульований таким чином, що при повільному закритті дверцята прилягають до шафи нещільно (зображення 76), навісна шафа двохдверна без ручок на магнітному замку TIP-ON (об`єкт № 26) має дефекти: зрізи ДСП технологічних отворів не мають личкувального матеріалу або захисного декоративного покриття, яке б дозволяло вологе прибирання (зображення 79).

Оглянуті меблі, що представляють собою гарнітур меблів для кухні, який складається з напольних та навісних шаф різного призначення, які перебувають в новому стані, в експлуатації не перебували, мають різного роду недоліки та дефекти виробничого характеру.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Оскільки в наданих виробником документах (договір та додатки до договору) відсутня інформація щодо опису конструкційних елементів, їх розташування та монтажу в кухонних меблях, а також інформація щодо можливості та терміну усунення недоліків, встановити істотні чи неістотні наявні дефекти неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, судом першої інстанції у цій справі було правильно встановлено, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факту відмови позивача від проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник забезпечує належну роботу продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого правовими актами, нормативними документами чи договором.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

В силу ч. 4 ст. 17 Закону, у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника).

Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Враховуючи, що недоліки придбаного товару виникли у гарантійний строк, обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця (ст. 1209 ч. 2 ЦК, ст. 8 Закону), а відповідач зазначених обставин не довів, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення на користь позивача 59250,01 грн. як різниці між фактично сплаченою сумою за поставлені меблі та дійсною їх вартістю.

В той же час, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (ст. 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором.

Відповідно до положень ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань не підлягають задоволенню, оскільки положення ст. 625 ЦК України застосовуються у випадку прострочення грошового зобов`язання.

Крім того, судом першої інстанції також було правильно встановлено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

27.09.2021 року між позивачем та адвокатом Ісаєвою Н.С. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 190-192), відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надати позивачеві послуги з представництва інтересів клієнта та надавати правову допомогу.

Згідно з квитанціями від 22.01.2022 року N0.0..1 (а.с. 196), від 12.01.2022 року N0.0..1 (а.с. 193), від 22.09.2022 року N0.0..1 (а.с. 202), від 15.09.2022 року N0.0..1 (а.с. 195), від 26.11.2021 року N0.0..1 (а.с. 194), від 16.10.2021 року N0.0..1 (а.с. 200), від 04.09.2022 року N0.0..1 (а.с. 199), від 03.10.2022 року N0.0..1 (а.с. 201), від 25.12.2021 року N0.0..1 (а.с. 197), від 30.09.2022 року N0.0..1 (а.с. 198), позивачкою сплачено на користь адвоката 29000,00 грн.

Витрати на проведення експертизи по справі підтверджуються актом наданих послуг від 22.04.2022 року №3П 2022-29 на суму 3164,40 грн. (а.с. 215) та квитанцією про сплату від 15.04.2022 року N0.0..1 на цю суму (а.с. 216).

Суд першої інстанції правильно вважав, що зазначений вище розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для відповідача та не спростований учасниками провадження.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява представника підлягає задоволенню в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, пропорційно задоволеним позовним вимогам - в розмірі 22808,92 грн. (розрахунок: витрати позивача на професійну правничу допомогу 29000,00 грн. + витрати позивача на оплату експертизи 3164,40 грн. = 32164,40 грн.* сума задоволених позовних вимог позивача 59250,01 грн./ сума заявлених позовних вимог позивача 83552,44 грн. (а.с. 143)), в іншій частині вимог слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги відповідача ФОП ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 є такими, що фактично дублюють доводи заперечень у суді першої інстанції проти позову позивача у цій справі відповідача (а.с. 30-57), яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ФОП ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Відповідач та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення та додаткового рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ФОП ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема стороною відповідача апеляційному суду (акт до вищезазначеного договору сторін у цій справі про прийняття кухонних меблів позивачем без зауважень, висновок відповідної експертизи на замовлення відповідача на спростування наявного у цій справі висновку експерта на виконання ухвали суду тощо) не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

Крім того, судом першої інстанції додатковим рішенням було правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 137, 139, 141 ч. ч. 1 -2, 6 ЦПК України у цій справі вирішено питання про розподіл обґрунтованих документально підтверджених судових витрат позивача, як споживача (який в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору за подачу вищезазначеного позову у цій справі), пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору, оплати проведення експертизи та витрат позивача на професійну правничу допомогу.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ФОП ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення чи додаткового рішення суду першої інстанції у цій справі або ж їх зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови стороні відповідача у задоволенні вищезазначеної апеляційної скарги на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 14.02.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.