ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року

м. Черкси

Справа № 703/3747/20
Провадження № 22-ц/821/197/23
категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В.,

секретаря - Мунтян К. С.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2022 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, у складі головуючого судді Биченка І. Я., повний текст рішення складено 21 листопада 2022 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позов обґрунтовано тим, що 05 липня 2017 року між ПАТ «СК «Уніка» та ПАТ «Автобаза №1» було укладено договір добровільного страхування на транспорті. Предметом вказаного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» страхове відшкодування.

28 грудня 2017 року о 21 год. 30 хв. по вул. Миру у с. Балаклея Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Mazda 323» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року по справі №703/1933/19 в діях ОСОБА_1 було встановлено факт порушення п. 2.5(5) ПДР України і як наслідок - вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченене ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Зазначає, що внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 було завдано механічних пошкоджень з ознаками повного конструктивного знищення.

03 січня 2018 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою №00247036 про подію, що має ознаки страхового відшкодування.

Згідно звіту ФОП ОСОБА_3 №06-17/02 від 17 лютого 2018 року, вартість відновлювального ремонту «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 складає 593156,18 грн.

Враховуючи той факт, що автомобіль має ознаки повного конструктивного знищення, платформа AUTOonline компанії Audatex була використана для визначення вартості транспортного засобу на торгах. Найвища пропозиція за автомобіль «Ford», ІД об`єкта: 373357, номер шасі (останні 5 цифр): НОМЕР_3 , після ДТП становить 216660 грн.

Згідно страхового акту ПрАТ «СК «Уніка» № 00247036 від 19.06.2018, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за договором у розмірі 341369,26 грн.

Відповідно до платіжних доручень від 19 червня 2018 року 220981,02 грн позивачем було перераховано на рахунок ПАТ «Креді Агріколь Банк» та 120388,24 грн на рахунок ПрАТ «Автобаза №1».

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат склав 341369,26 грн.

Вказує, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mazda323» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

05 червня 2019 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» відшкодувало ПрАТ «СК «Уніка» збитки в розмірі 99000 грн.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено претензію, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Відтак позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 242369,26 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що головною умовою для покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді зобов`язання відшкодувати заподіяну шкоду є наявність повного складу цивільного правопорушення, а факт протиправної поведінки відповідача та наявності причинно-наслідкового зв`язку не підтвердився матеріалами справи.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки матеріали справи допустимих доказів наявності вини та протиправної поведінки в діях водія ОСОБА_1 не містять.

Крім того, враховуючи встановлені обставини, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, проте зменшити їх розмір до 10000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ПрАТ «Уніка», посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ґрунтується на порушенні норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, просило суд скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2022 року повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПрАТ «Уніка».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року по справі № 703/1933/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вступила в законну силу 22 травня 2019 року. Дана постанова не була скасована та не була надіслана на новий розгляд, а відповідно є законною та обґрунтованою.

Відповідач лише 04.01.2021, після отримання копії ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про відкриття провадження у даній справі дізнався, що кримінальне провадження за фактом ДТП закрите, на нього було складено адміністративний протокол за ніби то допущене порушення ПДР, яке закрите судом на підставі ст. ст. 38, 247 КУпАП.

Зазначає, що відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року у справі № 703/11/18 про закриття кримінального провадження було встановлено, що висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним, тобто зроблено висновки про відсутність кримінальної відповідальності учасників ДТП, а не адміністративної.

Вказує, що загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 341369,26 грн. Цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуренс груп», яка виплатила потерпілому 99000 грн.

Тому вважає, що має право на стягнення 242369,26 грн із відповідача, як різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

03 лютого 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Примака В. А. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «СК «Уніка», а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2022 року залишити в силі.

Вважає, що оскаржуване рішення є законним та таким, що відповідає чинному законодавству, а апеляційну скаргу позивача надуманою та безпідставною.

Зазначає, що розмір заподіяної шкоди визначався без додержання чітких вимог відповідно до законодавства, оскільки автомобілі на місці ДТП не оглядались, огляд автомобіля ОСОБА_4 проводився після сплину тривалого часу, без виклику іншої сторони і тому виникає сумнів ким, коли, де саме пошкодження були заподіяні автомобілю, а відповідно від цих вихідних даних і залежить сума страхового відшкодування та різниця між відшкодованою страховиком сумою та залишком в різниці.

Вказує, що позивач не навів жодних обґрунтованих доказів вини відповідача та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

05.07.2017 між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ПрАТ «Автобаза №1» було укладено Договір №030312/4017/0000013 добровільного страхування наземного транспорту за яким ПАТ «СК «Уніка» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» страхове відшкодування (т.1 а.с. 13-22).

Згідно з розділом 2 Договору добровільного страхування, страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та/або нового обладнання внаслідок подій, визначених у п. 3.1 Договору (т.1 а.с. 15).

Пунктом 3.1 Договору добровільного страхування страховими ризиками вважаються, зокрема, дорожньо-транспортна пригода в т.ч. викид каменів чи інших твердих фракцій з-під коліс транспорту (т.1 а.с. 15 ).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК7204075, діючий на 28.12.2017, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mazda323» д.н.з. НОМЕР_2 застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (т. 1 а.с. 23).

Згідно з Договором оренди транспортного засобу № 2 між ПАТ «Автобаза №1» та ТОВ «Сучасні вантажівки» предметом договору оренди транспортного засобу є «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, вартістю 503006,00 грн (т.1 а.с. 31-32).

Відповідно до п. 3.4 Договору оренди об`єкт оренди передається у користування строком до 01 серпня 2022 року включно.

Актом прийому-передачі до Договору оренди транспортного засобу №2 від 11 липня 2017 року ПАТ «Автобаза №1» передано автомобіль «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 ТОВ «Сучасні вантажівки» (т.1 а.с. 33).

Згідно з наказом генерального директора ТОВ «Сучасні вантажівки» від 01 серпня 2017 року автомобіль «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 закріплено за ОСОБА_2 (т.1 а.с. 35).

Відповідно до Довідки №827673 про дорожньо-транспортну пригоду, 28 грудня 2017 року по вул. Миру в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП травмовано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (пасажира автомобіля «Ford Connekt») (т.1 а.с. 24-25).

З п. IV Довідки №827673 вбачається, що ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 2.3.б.ПДР (т.1 а.с. 25).

29 грудня 2017 року за даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0002735 та розпочато досудове розслідування, а постановою слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності події складу кримінального правопорушення.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року по справі № 703/1933/19, яка набрала законної сили 22 травня 2019 року, адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП (т.1 а.с. 26-27).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 близько 21 год. 40 хв. 28 грудня 2017 року на 193 км автодороги Київ-Знам`янка, керуючи автомобілем «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку на своїй смузі руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (т.1 а.с. 26).

Вказаною постановою було встановлено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 (5) ПДР України і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року, постанова слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002735 скасована (т.1 а.с.105).

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2021 року, постанова старшого слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735 скасована (т. 1 а.с.215-217).

28 грудня 2017 року представник ПрАТ «Автобаза №1» звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою №00247036 про подію, що має ознаки страхового відшкодування» із поясненнями до поданої заяви (т.1 а.с. 36-37).

Згідно з актом №00247036 огляду транспортного засобу від 15 березня 2018 року було оглянуто автомобіль «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 із зазначенням опису пошкоджень транспортного засобу (т.1 а.с. 58-60).

Відповідно до ремонтної калькуляції №00247036 від 28 грудня 2017 року вартість ремонту автомобіля «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 становить 593156,18 грн (т. 1 а.с. 46-52).

Згідно з Звітом про оцінку КТС №06-17/02 від 17.02.2018, складеним СПД ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту, на дату оцінки, автомобіля «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 становить 593156,18 грн, його ринкова вартість, з урахуванням ПДВ, складає 586785,51 грн, а вартість матеріальної шкоди складає 586785,51 грн (т.1 а.с. 38-44).

Із зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) від 18.05.2018, складеної на платформі AUTOonline компанії Audatex вбачається, що найвища пропозиція за автомобіль «Ford», ІД об`єкта: 373357, номер шасі (останні 5 цифр): НОМЕР_3 , після ДТП становить 216660 грн (т.1 а.с. 66).

Згідно зі страховим актом ПрАТ «СК «Уніка» № 00247036 від 19.06.2018, страхова сума ПрАТ «Автобаза №1» складає 605067 грн, вартість матеріального збитку становить 561054,59 грн, франшиза - 3025,33 грн, залишкова вартість ТЗ згідно Акта погодження залишків 216660 грн, сума страхового відшкодування становить 341369,26 грн (т.1 а.с. 69).

Відповідно до платіжного доручення № 028766 від 19 червня 2018 року ПрАТ «СК «Уніка» на рахунок ПАТ «Креді Агріколь Банк» було перераховано 220981,02 грн страхового відшкодування за договором №030312/4017/0000013 від 05 липня 2017 року (т. 1 а.с. 71).

Згідно з платіжним дорученням № 028767 від 19 червня 2018 року ПрАТ «СК «Уніка» на рахунок ПАТ «Автобаза №1» було перераховано 120388,24 грн страхового відшкодування за договором №030312/4017/0000013 від 05 липня 2017 року (т.1 а.с. 72).

Згідно відповіді ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 06 червня 2019 року наданої ПрАТ «СК «Уніка» на претензію №5145 від 04.07.2018 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7204075. Франшиза, згідно полісу, становить 1000 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування 99000 грн (т.1 а.с. 74).

Відповідно до платіжного доручення №ЗР045742 від 05 червня 2019 року ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано на рахунок ПрАТ «СК «Уніка» 99000 грн відшкодування відповідно до поданої претензії (т.1 а.с. 75).

18 березня 2020 року ПрАТ «СК «Уніка» рекомендованим листом направило ОСОБА_1 претензією про відшкодування завданих збитків у розмірі 242369,26 грн (т.1 а.с. 76-77).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1 ЗУ «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 ЗУ «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2017 року по вул. Миру в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до Довідки №827673 про дорожньо-транспортну пригоду від 28 грудня 2017 року дана пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР, внаслідок чого було травмовано самого ОСОБА_1 та пасажира автомобіля «Ford Connekt» ОСОБА_5 .

Постановою слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року кримінальне провадження 0002735 закрито у зв`язку з встановленням відсутності події складу кримінального правопорушення.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року по справі № 703/1933/19, яка набрала законної сили 22 травня 2019 року, адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 близько 21 год. 40 хв. 28 грудня 2017 року на 193 км автодороги Київ-Знам`янка, керуючи автомобілем «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку на своїй смузі руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

29 грудня 2017 року за даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0002735. Постановою слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності в події складу кримінального правопорушення. Таким чином, в діях ОСОБА_1 було встановлено факт порушення п. 2.5 (5) ПДР і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності з протоколом ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 28 грудня 2017 року.

В процесі розгляду справи відповідачем надано ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року, якою скасована постанова слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року про закриття кримінального провадження 0002735.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2021 року скасовано постанову старшого слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735.

Разом з тим, станом на час розгляду справи будь-яких даних щодо результатів розгляду кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року немає та сторонами не надано.

За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення ст. 1188 ЦК України свідчить, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18.

У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18).

Натомість у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 335/8507/16-ц (провадження № 61-23811св18).

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та доводами сторони відповідача, що скасування 28 січня 2021 року постанови слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року вказує на недоведеність вини відповідача у скоєнні ДТП, адже постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року про закриття адміністративної справи № 703/1933/19 набрала законної сили 22 травня 2019 року є чинною та ніким не оскаржувалась.

Не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не свідчить про відсутність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у частині другій ст. 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Відповідачем не було надано належних доказів щодо відсутності його вини у вчиненні ДТП.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З п. IV Довідки про дорожньо-транспортну пригоду №827673 від 28.12.2017 вбачається, що ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 2.3.б.ПДР.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року також було встановлено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 (5) ПДР України і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, у даному випадку апеляційний суд дійшов висновку, що дане ДТП за участю ОСОБА_1 , як заподіювача шкоди (винної особи) та ОСОБА_4 , водія ПрАТ «Автобаза №1», як потерпілого, є страховим випадком.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У справі, яка розглядається в апеляційному порядку, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із Звітом про оцінку КТС №06-17/02 від 17.02.2018, складеним СПД ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту, на дату оцінки, автомобіля «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 становить 593156,18 грн, його ринкова вартість, з урахуванням ПДВ, складає 586785,51 грн, визначено, що вартість матеріальної шкоди складає 586785,51 грн, оскільки автомобіль є фізично знищеним.

Із зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) від 18.05.2018, складеної на платформі AUTOonline компанії Audatex вбачається, що найвища пропозиція за автомобіль «Ford», ІД об`єкта: 373357, номер шасі (останні 5 цифр): НОМЕР_3 , після ДТП становить 216660 грн.

Страхове відшкодування здійснено ПрАТ «СК «Уніка» на користь потерпілого у ДТП власника транспортного засобу «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року, на підставі договору добровільного страхування на підставі страхового акта №00247036 від 19.06.2018, відповідно до якого розрахункова сума страхового відшкодування склала 341369,26 грн.

Відповідно до платіжного доручення №028766 від 19 червня 2018 року та платіжним дорученням №028767 від 19 червня 2018 року ПрАТ «СК «Уніка» на рахунок ПАТ «Креді Агріколь Банк» було перераховано 220981,02 грн та ПАТ «Автобаза №1» 120388,24 грн відповідно, а всього 341369,26 грн страхового відшкодування за договором №030312/4017/0000013 від 05 липня 2017 року.

Згідно з платіжним дорученням №ЗР045742 від 05 червня 2019 року ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано на рахунок ПрАТ «СК «Уніка» 99000 грн відшкодування відповідно до поданої претензії.

Не погоджуючись із розміром матеріальної шкоди відповідач, у відзиві на апеляційну скаргу, посилався на те, що огляд авто було проведено з порушенням порядку та без його участі, проте апеляційний суд зауважує, що відповідач приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, однак будь-яких доводів та доказів в їх підтвердження щодо незгоди з оцінкою чи клопотань про проведення експертизи не заявляв.

З викладеного вбачається, що ПрАТ «СК «Уніка» визначила розмір матеріального збитку, виплатила його потерпілій особі, а саме власнику транспортного засобу «Ford Connekt» д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року та пред`явила претензію до страхової компанії відповідача, а після отримання страхового відшкодування, пред`явила вимогу до відповідача про виплату матеріальної шкоди в розмірі 242369,26 грн, як різниці між виплаченим страховим відшкодування потерпілому та компенсованими позивачу ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в порядку виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ПрАТ «СК «Уніка» вірно пред`явило вимогу до ОСОБА_1 , як винної в ДТП особи, про стягнення на свою користь 242369,26 грн відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування».

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 727/182/21.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, апеляційна скарга ПрАТ «СК «Уніка» підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення по суті позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову ПрАТ «СК «Уніка» у цій справі у повному обсязі.

Законом України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з позовом у цій справі у 2020 року) встановлено такий розмір ставки судового збору: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4).

Згідно з п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що ціна позову складає 242369,26, розмір судового збору в суді першої інстанції склав 3635,54 грн, який сплачений платіжним дорученням № 001545 від 15.09.2020 (т. 1 а.с. 1).

За подання апеляційної скарги сплачено 5453,31 грн (3635,54 грн *150%), що підтверджено платіжною інструкцією № 3705 від 21.12.2022 та платіжною інструкцією № 3715 від 17.01.2022 (т.2 а.с. 10, 58).

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, та з огляду на зміст ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» слід стягнути 9088,85 грн (5 453,31+3635,54) судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2022 року скасувати.

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 242369,26 грн страхового відшкодування за завдані збитки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 9088,85 грн судового збору в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. В. Карпенко