Справа № 344/7485/22
Провадження № 2/344/555/23
У Х В А Л А

20 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.

секретаря Маланій Ю.А.,

за участі представника Позивача Маланюка О.Я., представника Відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання представника Відповідача про забезпечення доказів шляхом їх витребування в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд» про визнання права власності.

14.02.2023 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд» подано клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування, а саме: просить витребувати у ОСОБА_2 оригінал банківських квитанцій або квитанцій до прибуткових касових ордерів про зарахування грошей до каси ТОВ «Франківськміськбуд» на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2013 р. №Ф/Н150-69 та огляду цих документів Івано-Франківським міським судом.

На думку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд», вказані документи мають безпосереднє значення для вирішення справи.

Представник Позивача в судовому засіданні проти клопотання про забезпечення доказів заперечив та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на його безпідставність. В обґрунтування заперечень покликався на порушення порядку та строків подання клопотання фактично при витребування доказів та відсутність підстав для такого витребування з огляду на положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення доказів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1, 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом норм ч.ч.1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно вимог п.п. 4,5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Отже, забезпечення доказів це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Цивільним процесуальним кодексом України передбачені, як підстави та порядок витребування доказів (ст.84 ЦПК України), так і забезпечення доказів, зокрема шляхом витребування доказів (ст.ст.116 - 119 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Системний аналіз норм статей 116 та 117 ЦПК України дає підстави вважати, що необхідність забезпечення доказів виникає, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній 26.11.2019 у справі №401/1824/17.

Доцільно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Зміст мотивації заяви про забезпечення доказів не дає підстав вважати, що стороною Відповідача (заявником) надано докази, які б вказували на існування реальної загрози неможливості чи утруднення збирання чи подання доказів; у заяві про забезпечення доказів відсутнє обґрунтування необхідності саме забезпечення витребуваних доказів, не зазначено належних та допустимих доказів.

Крім того, як того вимагає ч. 1 ст. 116 ЦПК України, заявником не доведено існування підстав припускати, що засіб доказування, з якого подано заяву, може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Суд також зауважує, що за змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення доказів в порядку ст.116 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 116-117, 81-84, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника Відповідача про забезпечення доказів шляхом їх витребування в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд» про визнання права власності, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.