ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/311/23 Справа № 204/491/21 Категорія 19 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Гаржі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шестірікова Андрія Васильовича

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»третя особа: акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 24 червня 2016 року нею було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначає, що починаючи з 01 грудня 2020 року на її адресу та її телефон почали надходити повідомлення та погрози від представників ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», які вимагали погасити борг за кредитним договором та погрожували забрати квартиру, яка нібито знаходиться у них в іпотеці.

Вказує, що на момент придбання квартири жодних обмежень відносно неї не було, крім того, вона ніколи не отримувала жодних кредитів.

28 грудня 2020 року на адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було направлено адвокатський запит про наявність заборгованості та кредитних правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» чи АТ «КБ «Надра», однак відповідь так і не отримано.

В подальшому нею було зроблено запит на отримання витягу з реєстру речових прав, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зареєструвало заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , чим вважає, було порушено її право на користування та розпорядження своїм майном.

Зазначає, що заборона відчуження на майно, була накладена на підставі договору відступлення права вимоги, укладеному 05 серпня 2020 року між АТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Вважає зазначений договір відступлення права вимоги недійсним, у зв`язку з грубим порушенням норм права при його укладанні, зокрема невідповідність вимогам на час його укладання актам цивільного законодавства - Розпорядженню Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03 квітня 2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 року за № 0373/16389 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» зі змінами, внесеними згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1926 від 13 серпня 2015 року. Відповідно до норм Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг, до якої Україна приєдналася 11 січня 2006 року, у фактора відсутнє право на придбання права відступної вимоги до фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання.

Зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 61-2309св18, дійшов висновку, що на момент укладання оспорюваного договору у покупця, були відсутні генеральна та індивідуальна ліцензія Національного банку України, наявність яких є обов`язковою згідно з положеннями Декрету Кабінету міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». На підставі зазначеного вище, договір купівлі-продажу права вимоги та кредитного портфелю були визнані недійсними.

Враховуючи, що у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відсутні відповідні ліценції, а тому й договір відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року № GL48N718070-blank, укладений між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра» є відповідно недійсним.

З урахуванням викладеного, просить суд визнати договір відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року № GL48N718070-blank, укладений між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра» недійсним з моменту його укладання.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано безпідставністю та недоведеністю порушення прав та інтересів позивача.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Шестіріков А.В. звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оспорюваний договір відступлення прав вимоги є недійсним, у зв`язку з невідповідністю вимогам на час його укладання актам цивільного законодавства, а саме Розпорядженню Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03 квітня 2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 року за № 0373/16389 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» зі змінами, внесеними згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1926 від 13 серпня 2015 року. Зазначає, що відповідно до даних єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України не отримував, а відтак спірний договір є недійсним. Вважає, що оспорюваним правочином позивачу завдаються збитки та остання не може розпоряджатися своїм майном. Вказує, що позиція суду про наявність обтяжень квартири на час її придбання позивачем спростовується матеріалами справи, а саме витягами з реєстру речових прав, яким чітко закріплено факт, що на момент відчуження квартири будь-які актуальні обтяження в тому числі іпотеки чи заборони щодо квартири були відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/992-Н (а. с. 79-80), відповідно до якого банком надано ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 115426,93 доларів США, цільове призначення яких проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 17 травня 2007 року, що укладений між позичальницею та ОСОБА_3 , квартири АДРЕСА_1 , які позичальниця зобов`язана повернути у повному обсязі шляхом здійснення щомісячного перерахування на рахунок банку мінімально необхідного платежу у валюті кредиту, що складає 1327,34 доларів США. Кінцевий термін погашення кредиту 10 травня 2027 року. У забезпечення виконання зобов`язань позичальниці за даним договором 17 травня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 8/2007/840-К/992-Н/2 на квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 76-78).

Постановою правління Національного Банку України від 05 лютого 2015 року № 83 ПАТ «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних, а постановою правління Національного Банку України від 04 червня 2015 року № 356 у ПАТ «КБ «Надра» відкликано ліцензію, оголошено процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». Вказана інформація розміщена на офіційному сайті Національного Банку України https://bank.gov.ua/ua/news/all/neplatospromojniy-pat-kb-nadra-likvidovuyetsya та є загальновідомою.

24 червня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір НВТ 926742 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а. с. 15).

05 серпня 2020 року ПАТ «КБ «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UF-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року, укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги (а. с. 72-74), за яким ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набув право вимоги банку до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема щодо кредитного договору № 8/2007/840-К/992-Н івід 17 травня 2007 року укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 .

Встановлено, що всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо ПАТ «КБ «Надра» здійснюється процедура виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1764 від 28 вересня 2020 року «Про деякі питання ліквідації ПАТ КБ «Надра» з метою завершення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», а також припинення його як юридичної особи, серед іншого, вирішено: відкликати повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Надра», делеговані Білій І.В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2020 року № 1179 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра»; визначені законом повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра» до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ КБ «Надра» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснювати Фондом безпосередньо (а. с. 128-129).

Відповідно до п. 2 Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 11-13), у відомостях щодо Актуальної інформації зі спеціального розділу вбачається, що у відомостях про реєстрацію до 01 січня 2013 року міститься інформація про обтяження майна № 13335908 в «Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4975234, 17 травня 2007 року 18:37:52, реєстратор: Дніпровський міський нотаріальний округ; об`єкт майна квартира; адреса АДРЕСА_2 » та, у відомостях про реєстрацію до 01 січня 2013 року міститься інформація про іпотеку майна № 13336973 в «Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 4975250, 17 травня 2007 року 18:41:17, реєстратор: Дніпровський міський нотаріальний округ; об`єкт майна квартира; адреса АДРЕСА_2 ». Підставою внесення вказаних записів є рішення приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28335201 від 19 лютого 2016 року 11:53:22 та 28336341 від 19 лютого 2016 року 12:20:56.

Встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не є банківською установою та не має індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій та ліцензії на здійснення валютних операцій.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надавало позивачу кредит в іноземній валюті та не використовувало іноземну валюту як засіб платежу за оспорюваним договором про відступлення права вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статті 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 516 ЦК України, зміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу положень статей 512, 514, 516 ЦК України вбачається, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки це не впливає на обсяг, характер і порядок виконання боржником своїх зобов`язань, не порушує інтересів боржника та не погіршує його становище.

Оскільки відступлення права вимоги не змінює суті зобов`язання боржника за кредитним договором, а також обсягу його прав і обов`язків, то воно не потребує отримання згоди боржника на відступлення права вимоги за кредитним договором.

Тому боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору, і таке виконання буде вважатися належним.

За змістом статей 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частини перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою, третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Право на звернення до суду з позовом про визнання правочину недійсним виникає у особи, яка не була учасником правочину у разі, якщо таким правочином порушено право цієї особи і воно може бути відновлено шляхом повернення сторін до попереднього стану.

Встановивши відсутність наведених позивачем підстав недійсності договору відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року, порушення прав та інтересів позивача з підстав визначених положеннями статті 203 та статті 215 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними аргументам позовної заяви, які суд першої інстанції належним чином перевірив та, ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що переглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками суду, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шестірікова Андрія Васильовича залишити без задоволення

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова