Справа № 293/340/23
Провадження № 2/293/214/2023
УХВАЛА

08 березня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради ( майдан Рад, 1, смт Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, )

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради за змістом якого просить:

- продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили;

- визнати за ОСОБА_1 право на 1/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Загальні вимоги до змісту позовної заяви містяться у ст. 175 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем у позовній заяві не зазначено та не додано до позовної заяви докази, які підтверджують обставини зазначені в мотивах позову: доказів на підтвердження того, що до складу спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 входило майно, на яке позивач просить визнати право власності. Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина 1/3 житлового будинку, яку від успадкував після смерті матері, однак в порушення норм ст. 177 ЦПК України жодних доказів на підтвердження зазначеного факту позивач до матеріалів справи не долучив.

Крім того позивач не зазначила про наявність чи відсутність спадкоємців які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, не зазначено про не відношення спірного майна до спільної сумісної власності подружжя.

У справах даної категорії відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом є територіальні громади.

Позов не містить обставин щодо підстав залучення Черняхівської селищної ради до участі у справі в якості відповідача, оскільки належними відповідачами у спорах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відтак, для вирішення заявлених позовних вимог важливим є встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців, з`ясування питання чи прийняли інші спадкоємці спадщину. Ці обставини визначають і як фактичне підґрунтя позову, так і суб`єктний склад відповідачів.

Крім того позивач до позовної заяви не долучила жодних доказів на підтвердження причин поважності пропуску строку на прийняття спадщини.

При цьому суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

За приписами п. 3 ч.3 с. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Оскільки позовна заява містить вимогу у тому числі майнового характеру, то позовна заява має містити ціну позову , яка у відповідності п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України має бути зазначена виходячи із дійсної вартості майна, яке являється предметом позову.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Проте вимогам п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України щодо зазначення ціни позову позовна заява не відповідає.

Разом з тим за імперативними приписами ч. 4 с. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивач при звернені до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі не надала.

Натомість позивач подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на п.1 ч.1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір".

За приписами ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 6 цього Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач звертаючись до суду заявила одну вимогу немайнового характеру - продовжити строк для прийняття спадщини та одну вимогу майнового характеру визнання права власності на 1/3 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн), та за вимогу майнового характеру, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною 5 статті 216, статтею 1212 ЦК тощо, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Правовий аналіз вищезазначених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктивних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору.

Разом з тим, зі змісту вказаної вище статті вбачається, що підставою для відстрочення сплати судового збору у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік стосується тільки особи позивача у справі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд урахував, що зазначені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду доказів на підтвердження її реального майнового стану, наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, доказів на підтвердження річного дохлу позивача, тощо, який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої позовної заяви судовим збором.

Надані позивачем довідки з Пенсійного фонду України форми ОК-5 відносно ОСОБА_1 , та копії відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01.03.2023 № 0622-23-00374 за період з липня 2022 року по грудень 2022 року відносно ОСОБА_1 суд не розцінює як достатні та належні докази, які б давали підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, за відсутності визначених законом умов для звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд дійшов висновку про відмову у задоволені поданого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору.

Отже, позивач при зверненні до суду не подав у відповідності до ч.4 ст. 177 ЦПК України документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують дійсну вартість нерухомого майна (експертна оцінка, тощо) на час звернення до суду і виходячи з вартості нерухомого майна зазначити у позовній заяві ціну позову, та виходячи із розрахованої до неї суми, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" та окремо сплати судовий збір за вимогу немайнового характеру.

Стосовно клопотання позивача від 03.03.2023 про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в особі приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. , то позивачу у відповідності до норм ст. 53 ЦПК України слід вказати, на які саме права та обов"язки третьої особи може вплинути рішення суду.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" також зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 , без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 133, 175-177, 185, 260, 261, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку -залишити без руху.

3. Надати позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання позовної заяви у редакції, яка б відповідала вимогам ст. 175,177 ЦПК України та подання доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 08.03.2023.

Суддя Людмила ЛОСЬ