Справа № 756/3407/22 Головуючий в суді І інстанції Жук М.В.
Провадження № 22-ц/824/897/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Твердохліб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чернявської Тетяни Миколаївни про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Чернявської Т.М. та на постанову заступника начальника Дніпровського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Ясінської К.М. про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26.05.2022 року скаргу АТ «Державний ощадний банк України» роз`єднано, скаргу на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересована особа заступник начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Чернявська Т.М., виділено в самостійне провадження.

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що на примусовому виконанні Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 20391568 з виконання виконавчого листа № 2-1692/10, виданого 16.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 592 653 грн. 05 коп. та 1 820 грн. судових витрат.

Постановою заступника начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Чернявської Т.М. від 27.07.2021 року закінчено виконавче провадження № 20391568 відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із його смертю.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» зазначає, що постанова заступника начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Чернявської Т.М. є неправомірною, дії виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при винесенні оскаржуваної постанови в межах виконавчого провадження, яке допускає правонаступництво, не вживалося заходів та не виконано жодних дій, спрямованих на визначення кола правонаступників - спадкоємців або встановлення факту відсутності останніх, що є з його боку є неправомірною бездіяльністю, а тому просив визнати постанову про закінчення виконавчого провадження неправомірною та зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник АТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що місцевий суд не врахував, що смерть боржника має виступати підставою для закінчення виконавчого провадження лише коли виконання обов`язків такої особи не допускає правонаступництва.

Вказує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які запити, клопотання, які свідчили б про вжиття державним виконавцем дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника його правонаступником.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того що, за наявності у державного виконавця відомостей про смерть боржника, правових підстав для вчинення інших дій, окрім як тих, що передбачені п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця не було, оскільки вказані вище положення Закону містять імперативні норми щодо обов`язку державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника, зокрема, в день, коли йому стало відомо про цю обставину.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2010 року стягнуто на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 592 653 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 820 грн. судових витрат.

Постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 21.07.2010 року відкрито виконавче провадження № 20391568 з виконання виконавчого листа № 2-1692, виданого 16.05.2010 року Оболонським районним судом міста Києва про стягнення на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» з ОСОБА_1 боргу у розмірі 592 653 грн. 05 коп. та 1 820 грн. судових витрат.

Постановою заступника начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Чернявської Т.М. від 27.07.2021 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1692, виданого 16.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу у розмірі 592 653 грн. 05 коп. та 1 820 грн. судових витрат закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Порядок закінчення виконавчого провадження у випадку смерті боржника - фізичної особи перебував предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17 (провадження № 14-48гс20).

У постанові від 03.11.2020 року Великої Палати Верховного Суду містяться висновки про те, що частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

На підставі частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу, частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту З частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому провадженні відсутні відомості щодо встановлення державним виконавцем кола спадкоємців померлого боржника на виконання вимог Закону № 1404-VIII.

Відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що за наявності у державного виконавця відомостей про смерть боржника, правових підстав для вчинення інших дій, окрім як тих, що передбачені п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця не було.

Однак, наведені висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального права, оскільки правовідносини між сторонами у справі допускають правонаступництво, державний виконавець не виконав обов`язків щодо встановлення кола спадкоємців померлого боржника, а тому його дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не можуть вважатися правомірними.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 761/22518/17, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, відповідно до ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги АТ «Державний ощадний банк України».

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову від 27.07.2021 року про закінчення виконавчого провадження, винесену заступником начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чернявською Тетяною Миколаївною в межах виконавчого провадження №20391568.

Зобов`язати заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чернявську Тетяну Миколаївну відновити виконавче провадження №20391568.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: