№ провадження 2/646/195/2023
Справа № 646/6343/21
У Х В А Л А

іменем України

09.02.2023 року Червонозаводський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2009 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, застосування реституції та поновлення порушеного права малолітніх на обов`язкову частку в спадщині, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна; Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2009 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.09.2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1267 - недійсним. Застосувати наслідки недійсності правочину до договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2018 року. Скасувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 , індексний номер: 43134675 від 21.09.2018 року, на квартиру АДРЕСА_1 по частині за кожною.

Ухвалою суду від 20.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Справа призначена до підготовчого судового засідання.

08.02.2023 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що при укладанні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.09.2018 року були порушенні майнові та житлові права її неповнолітніх дітей, та зважаючи на те, що відповідачами у справі допущені дії, які відкрито направлені на ухилення від дотримання норм і правил, встановлених законодавством при укладенні майнових договорів, позивач має достатньо причин вважати, що у разі відсутності заборони на продаж спірної квартири відповідач ОСОБА_5 має можливість переоформити право власності на квартиру з метою її приховання від виконання майбутнього рішення суду.

Просила заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.09.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1267.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як зазначено у ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до п. п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову заявник зазначила те, що відповідачами у справі були допущені дії, які відкрито направлені на ухилення від дотримання норм і правил, встановлених законодавством при укладанні майнових договорів. Внаслідок чого, порушені майнові та житлові права її неповнолітніх дітей.

Отже, між позивачем (заявником) ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2009 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження та відповідачами є наявність спору щодо порушених майнових та житлових прав неповнолітніх дітей, які були допущені при укладанні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.09.2018 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А., який зареєстрований в реєстрі за № 1267.

В заяві про забезпечення позову позивач (заявник) ОСОБА_1 просить заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу, який посвідчений 21.09.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1267.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст. ст. 11, 12, 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження цієї частки) права відповідача або інших осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Суд вважає обґрунтованим посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що у випадку відчуження відповідачем нерухомого майна, а саме квартири розташованої по АДРЕСА_2 , на користь третіх осіб, відповідач ОСОБА_5 , має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідачів.

Заборона вчинення будь-яких дій щодо відчуження вказаного приміщення жодним чином не порушить прав відповідача щодо володіння чи користування ним, а лише обмежить можливість розпорядитись (відчужити) спірним приміщенням. Вжиття судом таких заходів забезпечення позову запроваджує законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу, який посвідчений 21.09.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі № 1267, в подальшому може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів заявника, за захистом яких вона звернулась до суду, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150-153, 157 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу, який посвідчений 21.09.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1267, до вирішення справи по суті.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Копію ухвали направити компетентним органам для відповідної реєстрації.

Копія ухвали після її виконання підлягає направленню ОСОБА_5 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Суддя: