ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м.Суми

Справа №591/5616/22

Номер провадження 22-ц/816/292/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петрищева Олександра Олександровича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року в складі судді Ніколаєнко О.О., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 02 січня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

07 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 30000 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що батьками учнів класу, де навчається син заявниці, створена група «1-А класс» у додатку месенджері Viber. 01 березня 2022 року одним із учасників групи було викладено інформацію у вигляді скріншоту зі сторінки Telegram- каналу з назвою «ЦУКР», на якій було опубліковано неправдиву інформацію про дії позивачки та посилання на її акаунт в інстаграмі. У подальшому автор Telegram- каналу «ЦУКР» повідомив про помилку та видалив інформацію одразу після перевірки. Проте, у зв`язку з появою в групі класу скріншоту почались емоційні обговорення, які переросли у відкриті обвинувачення позивачки у зраді та підтримці російської агресії проти України. Так, відповідачкою було висунуто ряд обвинувачень на адресу позивачки у вигляді неправдивих тверджень, які порушують особисті немайнові права позивачки, принижують її честь, гідність та порочать ділову репутацію. Такі висловлювання вчинені у грубій формі та заподіяли моральну шкоду. Вважає, що висловлювання не є оціночними судженнями, а є образливими висловлюваннями, які мають негативний характер, є грубими, не підтверджуються доказами, формують негативну громадську думку про позивачку, руйнують її репутацію. Висловлювання призвели до вкрай негативних наслідків, напруженої психологічної атмосфери та хвилювань, змін в організації життя при спілкуванні з оточуючими. Висловлювання відповідачки по відношенню до дитини позивачки з пропозицією вигнати з класу є закликом до порушення права дитини на освіту. Позивачка, як мати дитини, зазнала моральних страждань, які виявились у хвилюванні, занепокоєнні та тривозі за свого сина. Всі ці обставини мали місце у період вагітності позивачки, тобто у період, коли вона була найбільш вразлива.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Петрищев О.О. просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. У скарзі викладена послідовність повідомлень у месенджері, серед яких повідомлення учасника групи відповідачки у справі та зазначається про чітку, логічну послідовність обговорення у групі дій щодо необхідності скаржитися на сторінку відповідачки в інстаграм, викладення репостів та вчинення інших дій. Вважає, що публікації з грубими коментарями, образами здійснювала саме відповідачка. Звертає увагу на те, що незалежно від того чи була позивачка учасницею групи у месенджері через образи відповідачки здійснено посягання на честь і гідність заявниці. На думку представника, образи були висловлені відповідачкою на всю сім`ю позивачки і не має значення чи то були фактичні твердження чи оціночні судження, оскільки образи порушують особисті немайнові права заявниці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Созонов В.П. просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. На думку представника, доводи апеляційної скарги повністю дублюють вимоги позовної заяви, яким суд першої інстанції вже дав оцінку. Вважає, що позивачкою не доведено, що саме відповідачкою публікувались висловлювання у месенджері. Також зазначає, що позовна заява містить твердження про те, що висловлювання не є оціночними судженнями у той час як в апеляційній скарзі йдеться про відсутність різниці між оціночними судженнями та фактичними твердженнями, що суперечить одне одному.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони у справі є матерями дітей, які навчаються у одному класі у комунальній установі «Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 2 ім. Д. Косаренка м. Суми, Сумської області».

Батьками учнів створена у месенджері Viber група «1-А клас», учасниками якої також є ОСОБА_2 та чоловік позивачки ОСОБА_3 . Позивачка ОСОБА_1 не є учасником вказаної групи у месенджері. Дані обставини визнані учасниками справи, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

У Telegram каналі «ЦУКР» була розміщена публікація наступного змісту: « ОСОБА_4 із Сум (так каже) топить за русню в інстаграмі, поможіть поскаржитися і закидати її аккаунт: ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За твердженням позивачки вказана публікація містить посилання на її аккаунт в Instagram. За твердженням сторін дана публікація була розміщена у перші дні збройної агресії Російської Федерації проти України. Матеріали справи не містять інформації щодо дати публікації.

ОСОБА_5 зазначеної публікації був розміщений користувачем ОСОБА_6 у групі «1-А класс» у месенджері Viber о 13:07, дата публікації не відома (а.с. 20).

За твердженням позивачки після публікації учасники групи почали емоційні обговорення, які переросли у відкриті обвинувачення ОСОБА_1 у зраді та підтримці російської агресії проти України.

На підтвердження цього позивачкою надано скріншоти переписки у групі, де, зокрема, користувач ОСОБА_7 написала: «Выгнать их с нашего класса как минимум!!! Я не хочу чтобы их ребенок учился с нами» (час повідомлення - 12:50), «Мы тоже в шоке!!! Твари они» (час повідомлення 16:12).

На повідомлення користувача ОСОБА_8 , інформація про зміст якого у суду відсутня, відповіла: «Вам не место в нашей стране» (час повідомлення: 16:38).

На повідомлення користувача ОСОБА_8 (за твердженням представника позивача чоловік позивача) « ОСОБА_9 заявление в правоохранительные органы» відповіла: «Вы моральные уроды!!! С первого дня всему классу нервы трепали». Далі Stetsiy: «Анастасія, кто тебя уполномочил решать кому место а кому нет???? Или у нас самоуправство» ІНФОРМАЦІЯ_2 : « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (час публікацій 16:39-16:41).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих позивачкою скріншотів переписки неможливо встановити хронологію публікацій, дату їх створення. Надана переписка не є суцільною, а містить окремі висловлювання. Не доведено, що висловлювання відповідачки стосувались саме заявниці та здійснювались саме у зв`язку із публікацією у Telegram-каналі «ЦУКР». Позивачка не є учасником групи у месенджері, у якій велась, на її думку, образлива переписка. Також суд виходив з того,що репліки відповідачки: «Вы моральные уроды!!! С первого дня всему классу нервы трепали»; « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; «На твоих руках кровь погибших людей!!! Предатель» були адресовані користувачу ОСОБА_8 , який, за повідомленням представника позивача є чоловіком ОСОБА_10 , тобто її репліки не були адресовані позивачці.

Також суд дав оцінку публікації Telegram-каналу «ЦУКР», видаленої як неправдивої згідно скріншота листа користувача Dmytro Tishchenko від 01 березня 2022 року, який повідомляє про видалення сторінки після перевірки та пропозицію адресату прибрати прапор ворожої країни з опису. Повідомив також: «Всі публікації, які ставлять під сумнів правильність дій українського керівництва слугують розхитуванням ситуації в суспільстві не на нашу користь … Ми не маємо жодного відношення до закликів до розправи, ви та дружина маєте усвідомлювати - показуючи в себе прапор Росії, ви в першу чергу підставляєте себе, оскільки під цим прапором зараз вбивають наших близьких та рідних» Водночас, місцевий суд зазначив, що зі змісту цього повідомлення неможливо встановити, ким є його автор, яке він має відношення до публікації в Telegram-каналу «ЦУКР» відносно позивачки, кому це повідомлення адресоване, адже з його змісту вбачається, що переписка велась із чоловіком, дружина якого також згадувалась, тобто повідомлення адресоване не позивачці. Відтак, суд не взяв до уваги вказаний доказ як належний.

На думку суду, стороною позивачки не доведено, що висловлювання відповідачки стосуються ОСОБА_1 , що вони пов`язані із публікацією у Telegram каналі «ЦУКР» наступного змісту: « ОСОБА_4 із Сум (так каже) топить за русню в інстаграмі, поможіть поскаржитися і закидати її акаунт: ІНФОРМАЦІЯ_1 ». За результатами розгляду справи судом не встановлено, що дії відповідачки є такими, що порочать честь та гідність позивачки, порушують її особисті немайнові права, як і не встановлено підстав для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Положеннями ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Частиною 1 ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність того, що висловлювання, про які йде мова у позові, стосуються саме позивачки і що ці висловлювання безпосередньо пов`язані із публікацією у Telegram-каналі «ЦУКР».

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачка не довела, що опублікована від імені відповідачки інформація у месенджері є такою, що порушує її права на повагу до честі та гідності. Суд не встановив причинно-наслідковий зв`язок між публікаціями та будь-якими негативними наслідками відносно позивачки.

Суд першої інстанції належним чином мотивував рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці колегія суддів до уваги не бере.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

На підставі п. 2 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петрищева Олександра Олександровича залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина