23.02.2023 227/1674/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який зареєстрований 15.11.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 231. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем. Позивач зазначає, що протягом останніх років відношення з відповідачем погіршилися, зникло взаєморозуміння, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинилися більше року тому, на даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та сім`ї є неможливе, тому звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.02.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено до судового засідання.

В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, спроб до примирення родити не бажає, строк на примирення просив не надавати, також просив сплачений судовий збір залишити за ним та не стягувати з відповідача. Від відповідача також до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просить не надавати, спроб до примирення родити не бажає.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 15.11.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області було зроблено відповідний актовий запис № 231 від 15.11.2002 року та Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.12.2022 року. (а.с.3)

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується долученою до матеріалів позову копією свідоцтва про народження. (а.с.5)

Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач та відповідач у своїх поданих заявах до суду строк на примирення просили не надавати.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, позивач в заяві від 23.02.2023 року просив суд судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 104, 105, 110-115 СК України, ст.ст. 10, 76-81, 206, 258-259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 15.11.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 231 від 15.11.2002 року.

Судові витрати по справі щодо сплати судового збору - залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Притуляк

23.02.2023