Номер провадження: 22-ц/813/3951/23
Справа № 2-2992/11
Головуючий у першій інстанції Мурманова І.М.
Доповідач Чорна Т. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Чорної Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Кутурланової О.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 07 вересня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»; Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчих листах,

встановив:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», звернулося до суду з заявою, яка обґрунтована тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.06.2011 року у цивільній справі № 2-2992/11 позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0Д07/07/2008/840-К/386 від 25 липня 2008 року в сумі 762 146 грн. 62 коп., що складається з: заборгованість по тілу кредиту - 508 762 грн. 43 коп., заборгованість за відсотками 153 247 грн. 12 коп., пеня за порушення сплати заборгованості по тілу кредиту 48 497 грн. 80 коп., сума штрафу 51639 грн. 25 коп.

Також, в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» стягнуто судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

05.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №0Д07/07/2008/840-К/386 від 25 липня 2008 року перейшло до ТОВ «Дніпрофінансгруп».

В подальшому, 17.08.2021 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент», укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_08, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

На підставі викладеного заявник просить замінити сторону стягувача у виконавчих листах ПАТ «КБ Надра», як вибулу сторону виконавчого провадження, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у справі № 2-2992/11, що забезпечить виконання рішення суду.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 07 вересня 2022 року заява задоволена.

Замінена сторона стягувача з Публічного акціонерного товариства КБ «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчих листах по справі 2-2992/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0Д07/07/2008/840-К/386 від 25 липня 2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу, та прийняти нову ухвалу, якою направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції у іншому складі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції постановив судове рішення за його відсутності в порушення норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на незаконність рішення суду в частині заміни сторони стягувача, тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до ст.367 ЦПК.

Обґрунтування апеляційної скарги полягає в тому, що суд прийняв судове рішення 07 вересня 2022 року у відсутності ОСОБА_1 за наявності його заяви про відкладення розгляду справи з обґрунтуванням поважності причин неможливості участі в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.02.2022 року заявник звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, зазначивши боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Згідно договору про надання правової допомоги № 028 від 17.02.2022 року інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Кротов С.В., який 23.02.2022 року ознайомився з матеріалами справи та отримав копії документів. Договором про надання правової допомоги повноваження адвоката не обмежувалися ( а.с.24,23).

Тому, належними та допустимим доказами твердження апелянта про те, що представник виконував доручення пов`язане з ознайомленням з матеріалами справи без права участі в судових засіданнях є непідтвердженим.

В судове засідання призначене на 16.05.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, проте 13.05.2022 року ним була подана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану на території України ( а.с. 40).

Розгляд справи був відкладений на 04.07.2022 року.

29.06.2022 року ОСОБА_1 повторно надав суду заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 04.07.2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану на території України ( а.с. 50).

Суд знову відклав розгляд справи на 07.09.2022 року.

02.09.2022 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 07.09.2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та враховуючи поважні сімейні обставини( а.с. 60).

При цьому жодних доказів на підтвердження реальної загрози життю чи поважних сімейних обставин ОСОБА_1 не надав.

Дослідивши заяви ОСОБА_1 про відкладення слухання справи, суд першої інстанції, дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні. ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження обставин щодо неможливості з`явлення до суду, введення воєнного стану не є поважною причиною не прибуття до суду. Суд також зазначив, що боржник мав можливість та достатньо часу для подання обґрунтованих заперечень з приводу заяви про заміну сторони виконавчого провадження, зважаючи на представництво його інтересів адвокатом Кротовим С.В.

Суд, відмовляючи у задоволенні заяви про відкладення слухання справи, зазначив, що така заява є необґрунтованою та такою, що спрямована на затягування розгляду справи, тому дійшов висновку, що неявка сповіщених осіб не перешкоджає розгляду питання щодо заміни стягувача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи зважаючи на наступне.

4 липня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 260/4504/20, адміністративне провадження № К/990/11829/22 (ЄДРСРУ № 105247673) досліджував питання щодо відкладення розгляду справи в зв`язку з воєнними діями або неможливістю явки в судове засідання через воєнні дії.

В постанові зазначено, що Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах №802/562/18-а, №826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

Та обставина, що відповідні повноваження суду є дискреційними не створює імунітету від перевірки належності застосування судом свого розсуду при касаційному розгляді справи на предмет відповідності такого цілям та завданням, які стоять перед адміністративним судом, та в аспекті відповідності таких дій принципу верховенства права як стримуючого фактору.

При цьому будь-який законодавчий припис, що встановлює певні межі розсуду, повинен бути оцінений на предмет дотримання фундаментальних вимог верховенства права, зокрема щодо співмірності (пропорційності) тій меті, за якою законом передбачене відповідне обмеження, або яке відбулось унаслідок застосування розсуду суду.

Пропорційність є загальною умовою для вирішення всіх процесуальних питань у межах дискреційних повноважень і повинна належно застосовуватись на кожній стадії правозастосування.

Оцінюючи дотримання принципу пропорційності, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 р. передбачено затвердження Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом. Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження. Не можуть бути відкладеними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення безпеки учасників судових процесів і відвідувачів судів припиняється проведення особистого прийому громадян керівництвом суду й обмежується допуск у судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Аналіз наведеного вище, свідчить, що в умовах воєнного стану саме задля забезпечення визначених статтею 3 Основного Закону положень, а також з метою дотримання завдання щодо справедливого та своєчасного розгляду спорів суди попередили сторін щодо можливості скористатися визначеними кодексом процедурами щодо подання заяв про розгляд справи без участі сторін (в порядку письмового провадження) або відкладення розгляду справи.

За загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та ін, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалюючи судове рішення без участі сторін, які виявили бажання бути присутніми в судовому засіданні, в період дії правового режиму воєнного стану, розуміючи певні об`єктивні ускладнені обставини щодо можливості сторін прибути до суду (наприклад: призов на військову службу, переїзд до іншого міста, затори тощо), з метою забезпечення права учасників справи брати участь у судовому процесі, суд мав здійснити певні процесуальні дії для забезпечення справедливого судового розгляду.

Схожий за змістом підхід продемонстрований Верховним Судом у справі №140/8301/21.

Оскільки ОСОБА_1 тричі поспіль, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився та жодних доказів про те, що цьому перешкоджали поважні причини не надав, та не довів що через введений воєнний стан він був позбавлений доступу до правосуддя, враховуючи, що його інтереси представляв адвокат, повноваження якого не обмежені, боржник мав достатньо часу для подання заперечень на подану заявником заяву ( з 23.02.2022 року по 07.09.2022 р.), проте таким правом не скористався, не заявив клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, колегія суддів вважає, що суд правильно відмовив у задоволенні заяви про відкладення слухання справи, зазначивши, що така заява є необґрунтованою та такою, що спрямована на затягування розгляду справи, та дійшов правильного висновку, що неявка сповіщених осіб не перешкоджає розгляду питання щодо заміни стягувача.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах та нормах матеріального та процесуального права і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права і підстави для його скасування згідно доводів апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 07 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Чорна

Судді: Л.В. Пузанова

О.В. Кутурланова

Повний текст постанови складено 15 лютого 2023 року

Суддя Т.Г. Чорна