Провадження № 22-з/811/254/22 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

07 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Ніткевич А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про визнання наказів про встановлення строкової умови трудового договору незаконними та негативними заходами до викривача, -

встановив:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходилася цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про визнання наказів про встановлення строкової умови трудового договору незаконними та негативними заходами до викривача - повернуто позивачу.

Ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_1 , просив скасувати ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року та повернути цивільну справу на новий розгляд.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

18.11.2022 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

У заяві зазначає, що задовольняючи його апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2022 року, апеляційний суд встановив, що повернення позовної заяви у даній справі відбулося з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є гнучким встановленням обмежень доступу до суду та свідчить про надзвичайний формалізм та помилковість висновків суду першої інстанції. При цьому зазначає, що досліджуючи квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1816 грн. апеляційний суд не надав чіткої оцінки належності або помилковості сплати судового збору за подання позовної заяви, хоча саме ця обставина була підставою для повернення позовної заяви, а відтак і подання апеляційної скарги.

Разом з цим, повернувши справу для продовження розгляду, апеляційний суд не зазначив точної суми, присудженої до стягнення або дії, що треба виконати, а також не вирішив питання про судові витрати, що є підставами для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України.

Звертає увагу, що суд першої інстанції вважає, судовий збір у розмірі 1816 грн. помилково сплаченим, однак відмовляється такий повернути.

Також зазначає, що апеляційний суд не вирішив питання повернення судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн.

Враховуючи наведене просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання необхідності повторної сплати судового збору за подання позовної заяви та повернення судового збору.

29.11.2022 апеляційний суд витребував цивільну справу № 463/14135/21.

08.12.2022 цивільна справа № 463/14135/21надійшла на адресу апеляційного суду.

Перевіряючи підставність заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів враховує таке.

Згідно із п. п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги у даній справі проводився в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться також у порядку письмового провадження, тому відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17 та від 19 грудня 2019 року у справі № 757/35897/18-ц.

Дійсно, згідно із п.п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Разом з цим, додаткове рішення може бути ухвалене судом лише після прийняття рішення по суті спору за наявності підстав, перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року, справа №464/944/17.

Таким чином, оскільки розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про визнання наказів про встановлення строкової умови трудового договору незаконними та негативними заходами до викривача ще не завершений, рішення по суті спору судами не ухвалювалося, а апеляційним судом вирішувалося виключно процесуальні питання, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Наведене свідчить про безпідставність заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та необхідність відмови у задоволенні такої.

В свою чергу, наголошуючи на тому, що апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість виключно судових рішень судів першої інстанції, надаючи таким оцінку крізь призму відповідності нормам матеріального та процесуального закону, колегія суддів звертає увагу на те, що дії (поведінка, вчинки) учасників справи при розгляді такої у суді першої інстанції не є предметом оцінки апеляційного суду доти, поки такі не стали результатом відповідного судового рішення місцевого суду.

Враховуючи наведене, сплата учасником справи судового збору в суді першої інстанції, реквізити такого, розмір та час сплати, у контексті відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, належить виключно до дискреційних повноважень суду першої інстанції, як суду у провадженні якого перебуває відповідна справа.

Таким чином, розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року про повернення позовної заяви, апеляційний суд не міг вирішувати питання повернення чи правильності сплати судового збору, який був сплачений у суді першої інстанції.

Не може бути вирішено таке питання і шляхом ухвалення додаткового рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Щодо стосується доводів заяви про повернення судового збору у розмірі 496,20 грн., який був сплачений за розгляд апеляційної скарги у даній справі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд у межах даного апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 рокуне задовольняв позовні вимоги, не змінював судове рішення та не ухвалював нове по суті спору, тому не проводився і розподіл судових витрат при розгляді цієї апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, порушені заявником ОСОБА_1 питання не відповідають правовій природі та призначенню статті 270 ЦПК України та не можуть бути вирішені у відповідному порядку.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про визнання наказів про встановлення строкової умови трудового договору незаконними та негативними заходами до викривача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховног о Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 07 лютого 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк