Справа № 539/3732/22
Провадження № 2/539/152/2023
місто Лубни Полтавської області
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Мирошникової О. Ш. за участю секретаря судового засідання Павличенко О.А..,
розглянув цивільну справу за позовом:
Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» - позивач, до
ОСОБА_1 - відповідач,
про стягнення боргу за договором про споживчий кредит, та
ухвалив це рішення про задоволення позову про таке:
І. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача
1.19.12.2022 АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 104014,40 гривень боргу за договором споживчого кредиту №4342 від 27.09.2021 та 2481,00 гривню судового збору.
2.Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язань за договором споживчого кредиту з повернення основного боргу та нарахованих відсотків за користування кредитом, в зв`язку з чим виникла зазначена заборгованість.
3.Відповідач відзив до суду у встановлений судом строк не подав.
ІІ. Заяви, клопотання учасників справи
4.27.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
5.27.12.2022 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області відкрив провадження у справі, постановив слухати справу за правилами спрощеного провадження та призначив судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.
6.Суд повідомив учасників про час та місце розгляду справи належним чином.
Учасники справи не скористалися своїм правом брати участь у судовому засіданні, їх нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
7.В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
8.17.02.2023 суд постановив здійснити заочний розгляд цієї справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
9. 27.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №4342, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 106500гривень на споживчі потреби на строк 60 місяців із відсотковою ставкою 40%, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.09.2026. (а. с. 16-22).
11.Відповідно до підпункту 3.3.2 та підпункту 3.3.3. пункту 3.3. розділу 3 договору про споживчий кредит №4342, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором.
Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1775 гривень та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим договором.
12.Строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин): спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем умов договору про споживчий кредит у разі, якщо банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав; прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості на строк понад 88 календарних днів. (підпункти 3.9.3., 3.9.3.1., 3.9.3.2 договору про споживчий кредит №4342)
27.09.2022 позивачем на адресу відповідача направлено пропозицію щодо врегулювання заборгованості, яку відповідач отримав 04.10.2022, однак відповіді на пропозицію позивач не отримав.
14.Позивач просить суд стягнути заборгованість у сумі 104014,40 гривень, яка складається з:
-3,62 гривні - 3% річних;
-50,68 гривень - інфляційні втрати:
V. Законодавство, яке застосував суд
15.Цивільний кодекс України (в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору 27.09.2021):
Частини 1, 2 ст. 207 - зокрема,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Стаття 525 - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина перша статті 526 - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 530 - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 610 - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 625 - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 629 - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 статті 638 - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 1 статті 1048 - Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частина друга статті 1050 - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Стаття 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Частина 1 статті 1055 - кредитний договір укладається у письмовій формі.
Стаття 1056-1 - процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
16.Правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12).
VІ. Мотивована оцінка суду
17. Суд встановив, що між сторонами спору було укладено договір споживчого кредиту на строк 60 місяців, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався надати гроші відповідачу на умовах, зазначених в ньому, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
18.Сторони у кредитному договорі встановили процентну ставку у розмірі 40% річних за користування кредитними коштами, що зазначено у пункті 2.4 розділу 2 договору про споживчий кредит. (а. с. 16).
19.Суд вважає, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав - надав відповідачеві кредит у розмірі 106500 гривень, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, які наявні в справі договором про споживний кредит, паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості та не спростовано відповідачем.
20.Суд вважає, що відповідач не виконав зобов`язання, щодо сплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість перед позивачем.
25.Згідно позиції ВП ВС викладеній в постанові від 28.03.2018 № 444/9519/12 пункт 60 «У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів»
26.Позивач використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
27.Суд вважає, що відповідач порушив норми ЦК України, зазначені у п. 15 цього рішення, та умови кредитного договору й односторонньо відмовився від виконання зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним боргом та процентів за користування кредитом підлягають задоволенню.
28.Що стосується вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).
Приписи статті 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
29.Згідно позиції ВП ВС викладеній в постанові від 28.03.2018 № 444/9519/12 пункт 90, 91 «Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
30.З аналізу викладеного у пунктах 27 та 28 рішення, можна зробити висновок, що кредитодавець має право на одержання від позичальника 3% річних та інфляційних втрат передбачених частиною другою статті 625 ЦК України лише після спливу визначеного договором строку кредитування чи після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України до виконання останнім зобов`язань.
Стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.
31.Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, в задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.
VII. Розподіл судових витрат
33.Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З цих підстав суд вирішив:
1.Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит.
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у сумі 2479,70 гривень (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять гривень 70 копійок).
4.Копію цього заочного рішення направити учасникам справи.
5.Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
6.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Мирошникова О.Ш.