Житомирський апеляційний суд
Справа №293/783/18 Головуючий у 1-й інст.
Категорія 44 Доповідач Трояновська Г . С .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів: Коломієць О.С. Кузнєцової О.А.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі № 293/783/18 за позовом Приватного підприємства "Злагода Плюс" до ОСОБА_5 про стягнення шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Бруховського Є.Б. у смт. Черняхів,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року застосовано до учасника судового процесу відповідача ОСОБА_5 заходи процесуального примусу у виді штрафу за невиконання процесуальних обов`язків в розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 01.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2022 року скасовано. В задоволенні заяви ПП «Злагода Плюс» про застосування заходів процесуального примусу до відповідача відмовлено.

24.01.2023 ОСОБА_5 подав до суду заяву у якій просить вирішити питання про стягнення на його користь сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 05.10.2022 в розмірі 496,20 гривень.

Як на підставу ухвалення додаткового рішення посилався на те, що суд апеляційної інстанції ухвалив нове рішення, але не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У поданому до суду запереченні ПП «Злагода плюс» просить відмовити ОСОБА_5 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_5 посилався на те, що за приписами п. 1 ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив нове рішення та не вирішив питання про судові витрати, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення щодо судового збору.

Дійсно, як передбачено частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи заявника, оскільки останній помилково ототожнює поняття "рішення" та "судове рішення".

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 3, ч. 4 ст. 258 ЦПК України).

Крім того, слід враховувати, що згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В свою чергу, у статті 270 ЦПК України законодавець визначив, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що постанова суду апеляційної інстанції у даній справі за своєю суттю є судовим рішенням, а не рішенням суду, як помилково вважає заявник, оскільки прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, якою вирішено процесуальне питання, а саме про застосування заходів процесуального примусу до відповідача.

З наведеного слідує, що у суду апеляційної інстанції, який по суті вирішив лише процесуальне питання, а не ухвалив рішення, були відсутні правові підстави для розподілу судових витрат за наслідками перегляду ухвали суду про застосування заходів процесуального примусу до відповідача.

Ураховуючи, що до норм процесуального права не застосовується аналогія, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

За приписами ст. 270 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 270, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий Судді