Справа № 331/677/22
Провадження № 2/331/125/2023
10 січня 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря Приходько Ю.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник ПАТ «Мотор Січ» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою від 10.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 17.01.2019 року між ПАТ «Мотор Січ» та ОСОБА_1 був укладений договір грошової позики № 1751/19-К(ГБ).
Відповідно до п. 1.1 договору, позивач зобов`язався надати відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів.
На підставі договору від 17.01.2019 р. ОСОБА_1 отримав від позивача 20 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 76 від 18.01.2019 року.
Відповідно до п. 2.2 договору, строк повного повернення позики позичальником скаладає 12 календарних місяців, починаючи з лютого 2019 року.
Згідно з п. 3.1 договору, позика повертається позичальником з лютого 2019 року щомісячно в сумі 1666,67 грн. шляхом внесення в касу позикодавця. На підставі письмової заяви позичальника можливе утримання із заробітної плати позичальника в рахунок погашення позики.
Відповідно до п. 3.4 договору, в разі звільнення позичальника з роботи (за ініціативою адміністрації або за власним бажанням позичальника), тобто у випадку припинення трудових відносин між позичальником та позикодавцем до погашення усієї суми позики, наданої позичальнику відповідно до цього договору, сума неповерненого залишку підлягає оборвязковому поверненню позичальником шляхом внесення в касу позикодавця. При цьому сторони погодились, що в цьому випадку строк повернення позики визначається датою припинення трудових відносин.
На підставі заяви ОСОБА_1 від 17.01.2019 року з його заробітної плати щомісяця, в рахунок погашення боргу за позикою, позивач утримував 1666,67 грн.
21.01.2019 р. ОСОБА_1 звільнився з АТ «Мотор Січ» за власним бажанням, про що свідчить наказ № 85 про припинення трудового договору.
З наданих матеріалів справи вбачається, що в рахунок погашення позики із заробітної плати ОСОБА_1 було утримано 1829,03 грн., 20.01.2020 р. відповідачем до каси позивача добровільно внесено грошові кошти в розмірі 1300,00 грн. та 14.03.2020 року 600,00 грн. Заборгованість за Договором від 17.01.2019 р. становить 16 270,97 грн.
Доказів сплати вказаної суми заборгованості відповідач суду не надав.
24.06.2021 р. ОСОБА_1 було направлено претензію на суму 16 270,97 грн. непогашеної позики, однак до теперішнього часу відповідачем вказану суму не повернуто.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позичені грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернув, тому суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за договором грошової позики № 1751/19-К(ГБ) від 17.01.2019 року в розмірі 16 270,97 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 640724 від 26.01.2022 р.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.
Керуючись ст. 3, 6, 11, 15, 16, 526, 530, 627, 629, 1048, 1049 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька