РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказала, що відповідач, як батько дитини, участі у вихованні сина не бере, кошти на його утримання не надає. Неповнолітній син повністю знаходить на утриманні позивача. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач раніше працював, був підприємцем, мав власний бізнес, на даний час місце його роботи їй невідоме, тому вважає за доцільне розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі. Обґрунтовуючи розмір аліментів, позивач посилається на те, що для нормального зростання та розвитку дитині необхідне повноцінне харчування, розумовий розвиток, профілактичні заходи та санаторно-курортне лікування, тому вважає, що розмір аліментів повинен становити 5000,00 грн на місяць.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою судді від 09.11.2022 року дану позовну заяву було залишено без руху.

18.11.2022 року, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивач надала уточнену позовну заяву.

23.11.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

23.12.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 25-27), в якому відповідач вказує, що позовні вимоги визнає частково. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що його середньомісячний дохід за 2021 рік складає приблизно 6000,00 грн, сплата алементів в розмірі 5000,00 грн є для нього непосильною. Зауважив, що допомагає синові щомісячно добровільно. Зважаючи на викладені обставини та враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 18 років, рівний обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, просить позовні вимоги задоволити частково та стягувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2500,00 грн. До відзиву на позовну заяву відповідач долучив квитанцію про направлення його копії та копій доданих до нього документів позивачу.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Зі змісту довідки №1826- від 30.06.2022 р. та довідку №1826- від 09.06.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3,4).

Згідно відомостей про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску вбачається, що ОСОБА_2 за 2021 р. має сукупний дохід в розмірі 72500,00 грн, що становить в середньому 6000,00 грн на місяць (а.с. 49).

Відповідно до копій квитанцій від 01.12.2022 р., 10.11.2022 р., 01.11.2022 р. ОСОБА_2 перераховував на рахунок ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірах 2713,57 грн, 1155,78 грн, 2713,57 грн (а.с.34-36).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1, 2 статті 184 Сімейного кодексу України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

V. ОЦІНКА СУДУ

Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Матеріалами справи підтверджується, що дитина проживає разом з матір`ю. Домовленість між батьками щодо виконання обов`язку зі сплати аліментів відсутня, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку.

За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо.

При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що відповідач є молодою особою працездатного віку, а відтак повинен брати участь в матеріальному забезпеченні сина; відсутність відомостей про перебування в нього на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я, відсутність в нього на праві власності нерухомого майна, розмір доходу відповідача, який становить 6000,00 - 6500,00 грн на місяць, що підтверджується долученими до справи відповідачем доказами, враховуючи розмір встановленого законодавством України прожиткового мінімума на 2023 рік, який для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн, який є рекомендованим, виходячи з рівності участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини та з вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3000,00 грн щомісячно і до повноліття дитини.

Разом з тим, суд вважає, що позивач не довела на підставі належних та допустимих доказів, які долучені до матеріалів справи, можливість відповідача сплачувати аліменти в сумі 5000,00 гривень щомісячно, що є її обов`язком. До позовної заяви позивач долучила лише довідки про їх з сином місце проживання та витяг про перебування в шлюбі з відповідачем, який на даний час розірваний.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, обов`язок доказування покладено саме на сторону, яка заявляє відповідні вимоги, а суд лише сприяє сторонам у забезпеченні здійснення їх прав.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 09.11.2022 р. позовна заява була залишена без руху, судом роз`яснено позивачу, зокрема, необхідність надати докази на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 грн щомісячно, а у разі неможливості надати докази самостійно, роз`яснено порядок подання клопотання про їх витребування.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач надала фактично аналогічну за змістом первісній уточнену позовну заяву, в той же час, будь-які докази про обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, в тому числі і щодо розміру доходу відповідача, не подала, як і не подала клопотання про їх витребування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до участі в справі залучена адвокат Божок Л.В., яка є обізнаною з процесуальними нормами щодо надання доказів та доведеності позовних вимог.

Не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи доводи позивача про те, що відповідач взагалі не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини, оскільки відповідач долучив до відзиву на позовну заяву квитанції про сплату аліментів на утримання сина в добровільному порядку.

Також суд вважає не доведеними доводи позивача про те, на які потреби підлягають витрачанню грошові кошти в сумі 5000,00 грн і що виходячи з рівності обов`язку батьків на утримання дитини розмір витрат на утримання сина становить 10000,00 грн на місяць. Серед іншого, позивач вказує, що 1000,00 грн вона витрачає на профілактичні заходи, при цьому не вказує, на які саме; 1000,00 грн - на санаторно-курортне лікування, в той же час до позову не надано жодного доказу, що дитина його потребує. Відсутнє посилання в позові і на розмір доходу самої позивачки, що дало б підстави суду вважати, що розмір її доходу є недостатнім для забезпечення половини від потреб дитини на утримання.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності правових підстав для визначення аліментів в розмірі 5000,00 грн, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 04.11.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Стрілецька