Провадження №2/523/999/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.,

при секретарі - Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача адвоката Гайдай О. В. про забезпечення позову, що подана 14 лютого 2023 року в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про витребування нерухомого майна,

Встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 17 січня 2023 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування нерухомого майна за нормами загального позовного провадження.

Представником позивача адвокатом Гайдай О. В. 14 лютого 2023 року заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в рамках розгляду зазначеної цивільної справи та він просить:

- накласти арешт на нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) право власності на яке 28.11.2016 року було зареєстровано за гр. ОСОБА_2 на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10.2016р. № 2399, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10. 2016р. № 2396, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10.2016р. № 2397, іпотечного договору від 06.02.2006р. №218;

- заборонити відповідачу ОСОБА_2 , будь-яким реєстраційним службами чи державним реєстраторам, особам, які мають реєстраційні повноваження здійснювати будь-які дії щодо реєстрації, оформлення, підготовки, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, здійснювати будь-які дії пов`язані з переходом права власності на нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) - до набрання чинності рішенням по вказаній справі;

- заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, пов`язані з відступленням прав вимоги за іпотечним договором від 06 лютого 2006 року (реєстраційний номер 218) на нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), до набрання чинності рішенням по вказаній справі.

Заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що підставою для подання позову є те, що нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) - є Предметом іпотеки і належали позивачу до 27.11.2016 року на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.12.2005 року (серія ЯЯЯ № 275673), зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 24.01.2006 року за реєстраційним № 13646016, запис №998, кн.50 неж-75, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9656088, виданого КП «Одеським міським бюро інвентаризації та реєстрації об`єкта нерухомості» 24.01.2006 року.

28.11.2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10.2016р. № 2399, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10. 2016р. № 2396, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10.2016р. № 2397, іпотечного договору від 06.02.2006р. №218.

16.01.2017 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір іпотеки що зареєстрований Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. за № 33435832. При цьому у «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно...» від 31.05.2021 року №259167116 також міститься інформація, що нежилі приміщення передані у забезпечення за договором позики № б/н від 16.01.2017р. укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на термін до 16.01.2022р., розмір позики складає 1287450,00 грн.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що оскільки нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., що були приватною власністю позивача до 27.11.2016 року без його згоди та з порушенням законодавства України були незаконно відчужені на користь ОСОБА_4 , що підтверджується постановою Одеського апеляційного суду по цивільній справі № 523/70/17 від 20.04.2021 року та постановою Верховного Суду від 09 лютого 2022 року по справі № 523/70/17, та з огляду на те, що відповідач вчинив дії щодо подальшої зміни власника стосовного цієї нерухомості, а тому, існує досить висока ймовірність того факту, що ОСОБА_2 може в будь-який момент здійснити відчуження спірного нежилого приміщення першого поверху на користь ОСОБА_3 , що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, сторона заявника звернула увагу суду на роз`яснення, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Крім того на думку заявника, для схоронності майна ОСОБА_1 яке було незаконно відчужено 28.11.2016 року, що знаходилося в іпотеці ПАТ „Райффайзен Банк Аваль, необхідно заборонити ОСОБА_2 , та будь-яким реєстраційним службами чи державним реєстраторам, особам, які мають реєстраційні повноваження вчиняти дії по відчуженню нежилого приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а також заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, пов`язані з відступленням прав вимоги за вищевказаним іпотечним договором.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховубчи співмірність заявлених вимог про забезпечся позову із заявленими позовними вимогами та для збереження схоронності спірного майна, нежилих приміщень першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 , суд вважає за необхідне накласти арешт на зазначене нерухоме майно.

Щодо клопотання про забезпечення позову в частині п.3 та п.4 (заборони вчинення певних дій щодо спірного нерухомого майна) суд залишає його без задоволення, оскільки стороною позивача так і не надано пропозиції щодо зустрічного забезпечення та для збереження схоронності спірного нерухомого майна буде цілком достатньо накладеного арешту.

Керуючись ст.ст. 117, 118,149-150, 153, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Заяву про забезпечення позову представника позивача в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про витребування нерухомого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на нежилі приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м., знаходяться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) право власності на яке 28.11.2016 року було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10.2016р. № 2399, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10. 2016р. № 2396, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.10.2016р. № 2397, іпотечного договору від 06.02.2006р. №218.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити у задоволенні.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення для виконання ухвали один рік.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя