Провадження №2/523/691/23
У Х В А Л А

"10" березня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Далеко К.О.,

за участі секретаря судового засідання - Ахламової А.С.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голосова Ю.В. про відвід головуючої - судді Далеко К.О. від розгляду цивільної справи №523/10535/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої, збільшення розміру стягнутих аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту вчинення перешкод у вихованні та догляді за дитиною, зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, зобов`язання надати банківські реквізити,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси з 09.06.2021 року перебуває цивільна справа №523/9189/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої, збільшення розміру стягнутих аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту вчинення перешкод у вихованні та догляді за дитиною, зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, зобов`язання надати банківські реквізити.

09.03.2023 року до суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Голосова Ю.В. надійшла заява про відвід головуючої - судді Далеко К.О. від розгляду цивільної справи №523/10535/21. В обгрунтування заяви адвокат Голосов Ю.В. зазначив, що у підготовчому судовому засіданні, яке було призначено о 14:00 год. 02.03.2023 року і тривало до 18:00 год., суддя Далеко К.О. без з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами, у присутності учасників процесу, висловлювалась стосовно надуманості вимог первісного і зустрічного позовів та зловживання правами первісного і зустрічного позивача на звернення за судовим захистом прав. Наведені обставини, на думку адвоката Голосова Ю.В., свідчать про те що суддя Далеко К.О. на стадії підготовчого провадження сформувала наперед визначену суб`єктивну думку стосовно вирішення первісного та зустрічного позовів.

Ознайомившись зі змістом заяви про відвід, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії").

За даних обставин, суд зазначає, що у судовому засіданні яке відбулось 02.03.2022 року, по цивільній справі № 523/10535/21, суд акцентував увагу сторін на наступному:

1) на перебуванні цивільної справи №523/10535/21 у провадженні суду з 09.06.2021 року, тобто майже два роки, ще на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2)поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4)перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( ч. ст. 44 ЦПК України).

2) у судовому засіданні суд виконував вимоги ст. 197 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема:

- може роз`яснити учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

- з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

- з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві;

- здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

3) роз`яснив сторонам зміст ст. 44 ЦПК України, згідно якої учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.3 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд можу визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать цивільному судочинству, зокрема:

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі який має очевидно штучний характер;

При цьому, згідно ч.4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами

4) звернув увагу сторін на те, що виходячи із предмета спору, суд у будь-якому випадку першочергово повинен постановити рішення, яке відповідало б найкращим інтересам малолітньої дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Тому, результат судового розгляду має бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Також суд зауважив на тому, що відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Така позиція суду відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 червня 2021 року у справі N 466/9380/17 (провадження N 61-2175св20).

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд зауважує на тому, що незгода з процесуальними рішеннями та діями судді Далеко К.О., зокрема щодо виконання вимог ст. 197 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне передати заявлений відвід головуючому - судді Далеко К.О., для визначення судді, у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 10-14, 18, 33, 36, 40, 352, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вважати заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Голосовим Ю.В. відвід головуючої - судді Суворовського районного суду м.Одеси Далеко К.О., по цивільній справі №523/10535/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої, збільшення розміру стягнутих аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту вчинення перешкод у вихованні та догляді за дитиною, зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, зобов`язання надати банківські реквізити- необґрунтованим.

Передати заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голосова Ю.В. про відвід судді Далеко К.О. до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси для визначення автоматизованою системою документообігу, на підставі ч.1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко