Провадження № 2-др/752/3/23
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у справі №752/25913/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у провадженні суду перебувала справа №752/25913/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було відкрито 08.01.2020 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

02 квітня 2020 року судом було ухвалено рішення, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

14.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про ухвалення додаткового рішення у справі , яким сина ОСОБА_3 залишити на його утриманні.

Відповідно до правил частини 4 статті 270 ЦПК України, для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, тільки у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату. Час та місце судового засідання , не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у судове засідання для розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не викликались.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до правил ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішив питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.

Так, судом встановлено, що у провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Як видно зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, тільки в прохальній частині позову останній зазначив, що просить розірвати шлюб, сина ОСОБА_3 залишити на його вихованні.

Позовна заява ОСОБА_1 не містить викладу обставин щодо позовної вимоги про залишення сина ОСОБА_3 на його вихованні, додані до позовної заяви додатки гне містять доказів на підтвердження такої вимоги та висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання заявленого спору.

Крім того, за даними матеріалів справи позивач та відповідачка не були присутніми у судовому засіданні під час судового розгляду по суті позовних вимог щодо розірвання шлюбу, останні звернулися до суду з заявами про розгляд справи щодо розірвання їх шлюбу за їх же відсутності.

При цьому у своїй заяві від 30.03.2020 року, про розгляд справи за відсутності позивача, ОСОБА_1 послався на те, що сім`я фактично припинила своє існування і зберегти її не можливо, строк для примирення не змінить ситуації. Узв`язку з карантином він не прибуде у судове засідання, позов підтримує і просить розглядати справу без його присутності.

Зі змісту заяви відповідачки ОСОБА_4 від 30.03.2020 року встановлено, що остання повідомляє суду, що їх сім`я фактично припинила своє існування і зберегти її не можливо, строк для примирення не змінить ситуації. У зв`язку з карантином вона не прибуде в судове засідання, позов визнає і просить розглядати справу без її присутності.

01.04.2020 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, якою, посилаючись на те, що відповідно до вимог ч. 8 ст.294 ЦПК України, у рішенні про розірвання шлюбу суд має зазначити про вибір прізвища тим з подружжя , який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, просила залишити за нею прізвище ОСОБА_2 .

Отже, приймаючи до уваги, що позивач, звертаючись до суду з позовом, який назвав позов про розірвання шлюбу, у позовній заяві не навів обґрунтування та підстав для зазначеної у прохальній частині позову про розірвання шлюбу вимоги про залишення сина ОСОБА_3 на його вихованні, не надав доказів , що стосувалися б цієї позовної вимоги, а також висновку органу опіки і піклування щодо цієї вимоги, а у заявах про розгляд справи за їх відсутності сторони давали пояснення тільки щодо вимоги про розірвання шлюбу, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення за зазначеними вимогами у порядку, передбаченому правилами ст. 270 ЦПК України у суду не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ,150 ЦПК України суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у справі №752/25913/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, щодо вимоги про залишення сина ОСОБА_3 на виховання ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п.15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.Г. Плахотнюк