Справа № 522/79/23
Провадження № 2/522/27/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Янчевої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 16 липня 2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 132. Від даного шлюбу мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того сторонами запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні в них докази.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовної заяви та розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 16 липня 2005 року укладено шлюб, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що складено відповідний актовий запис № 132, та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Після одруження дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору про її місце проживання немає.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спору про його місце проживання немає.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам Позивача. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2023 рік" на 01 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Отже, за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сума судового збору становить 1073,60 грн.

Відповідно до квитанції № 9292-3503-7755-3651 від 02 січня 2023 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., виходячи з розміру, встановленого пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судового збору у сумі 1073,60 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст. ст. 110, 112,114 СК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 липня 2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 132, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на утриманні матері ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Відповідно ч. 2ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя Ю.Б. Свячена

02.03.23