ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2412/23 Справа № 185/984/22 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А.С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах своєї неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

В січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах своєї неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

У позові посилається на те, що за договором купівлі-продажу, посвідченим 23.11.1988 Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 придбав 1/ 2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Інша 1/ 2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 .

Рішенням виконкому Павлоградської міської ради від 13.07.2010 року № 680 ОСОБА_1 до та ОСОБА_2 дозволено розподіл їх домоволодінь та присвоєно нові поштові адреси, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 розділено на два окремих домоволодіння згідно частин, які належать власникам:

ОСОБА_1 - за адресою АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, належний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 первинно на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , було розділено між ними на два окремих будинки з присвоєнням окремих поштових адрес.

Після поділу житлового будинку ОСОБА_1 отримав нову будинкову книгу для реєстрації громадян за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте відповідачі залишились зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1 , але фактично є сусідами ОСОБА_1 і проживають по АДРЕСА_1 . Право власності на свій будинок по АДРЕСА_1 , після розподілу спільного будинку, відповідачі належним чином не зареєстрували.

Зніматися з реєстрації за адресою будинку позивача по АДРЕСА_1 та зареєструватися за адресою власного будинку по АДРЕСА_1 відповідачі добровільно не бажають. Відповідачі не є родичами чи членами сім`ї позивача.

Тому, посилаючись на норми чинного законодавства позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14 грудня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме допущене неправильне тлумачення закону та не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

В апеляцйній скарзі апелянт зазначає, що він не зміг провестидержавну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що документи були подані не в повному обсязі, оскільки апелянту необхідно було подати договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ в натурі частки із спільного майна або рішення суду. На цій підставі рішенням державного реєстратора № 63323716 від 08.02.2022 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подав ОСОБА_2 . Вважає, що його та членів його родини фактично виселяють з їх помешкання.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримали. Просили скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_7 , яка прийняла участь у судовому засіданні в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів за допомогою «EASYCON», проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Від органу опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.178-183), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.11.1988, посвідченого 23.11.1988 Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 придбав 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Інша 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 08.02.1983 № 609 та договору дарування від 27.04.1985 № 1713, посвідчених Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою.

Рішенням виконкому Павлоградської міської ради від 13.07.2010 року № 680 домоволодіння АДРЕСА_1 розділено на два окремих домоволодіння стосовно частин, які належать власникам та присвоєно нові поштові адреси, а саме:

ОСОБА_1 - за адресою АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради від 13.10.2010 року № 1064 замість договору купівлі-продажу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.11.2010 на цілу частину (1/1) житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем 26.12.2019 зареєстроване право приватної власності, частка 1/1, на житловий будинок по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності №34951508.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.10.2013 року індексний номер 10565424, ОСОБА_1 належить право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0619 га, розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286040883 від 22.11.2021 за ОСОБА_2 14.01.2014 зареєстровано право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0619 га, розмір частки 1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 306415375 від 02.08.2022 за ОСОБА_2 14.01.2014 зареєстровано право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора № 63323716 від 08.02.2022 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подав ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації прав власності на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі. Заявнику необхідно подати договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ в натурі частки із спільного майна або рішення суду.

Відповідно до ухвали ЄУН № 185/4120/22 від 01.09.2022 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за рішенням виконкому.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 05.10.2022 та фото до нього, було обстежено умови проживання дитини ОСОБА_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , та відповідно до пояснень представника ОСОБА_8 при обстеженні умов проживання дитини ОСОБА_4 ними було встановлено, що по АДРЕСА_1 фактично знаходяться два суміжні домоволодіння, дитина проживає в домоволодінні яке належить ОСОБА_2 , саме воно обстежувалось.

Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 7373 від 16.11.2021, виданої ОСОБА_9 на ч. за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано сім осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 син, ОСОБА_1 батько, ОСОБА_11 син брата, ОСОБА_12 брат, ОСОБА_13 мати, ОСОБА_11 донька брата, та сусіди ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 7508 від 22.11.2021, видану ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_9 - донька, ОСОБА_10 онук, ОСОБА_1 , ОСОБА_11 онук, ОСОБА_12 син, ОСОБА_13 дружина, ОСОБА_11 онука, ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 чужі.

Факт реєстрації відповідачів за адресою АДРЕСА_1 , також підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від 21.03.2022, наданими відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на запити суду.

В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 було домоволодінням на двох господарів, яке перебувало у спільній частковій власності сторін та відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 680 від 13.07.2010 було розділено на два окремих домоволодіння між власникам з присвоєннями нових адрес: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Позивачем було зареєстровано своє право власності у встановленому законом порядку на будинок за адресою АДРЕСА_1 , тобто будинок по АДРЕСА_1 , є окремим об`єктом права власності, власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Відповідачем своє право власності після розподілу на будинок за адресою АДРЕСА_1 належним чином зареєстровано не було.

При ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки у відповідачів не виникало права користування будинком за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу після розподілу, хоча відповідачі залишились зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1 після його розподілу, проте фактично є сусідами ОСОБА_1 і проживають по АДРЕСА_1 .

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він не зміг провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що документи були подані не в повному обсязі, оскільки апелянту необхідно було подати договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ в натурі частки із спільного майна або рішення суду. На цій підставі рішенням державного реєстратора № 63323716 від 08.02.2022 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подав ОСОБА_2 .

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 було домоволодінням на двох господарів, яке перебувало у спільній частковій власності сторін та на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 680 від 13.07.2010 було розділено на два окремих домоволодіння між власникам з присвоєннями нових адрес: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Як вбачається ізрішення виконкому Павлоградської міської ради від 13.10.2010 року № 1064 замість договору купівлі-продажу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.11.2010 на цілу частину (1/1) житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем 26.12.2019 зареєстроване право приватної власності, частка 1/1, на житловий будинок по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності №34951508.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.10.2013 року індексний номер 10565424, ОСОБА_1 належить право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0619 га, розташована по АДРЕСА_1 .

Тобто, за позивачем ОСОБА_1 вже зареєстроване право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 як на окреме домоволодіння, яке до поділу було частиною будинку за адресою АДРЕСА_1 , таким чином, укладення договору про поділ спільного майна чи відповідно договору про виділ в натурі частки із спільного майна на даний час не можливо.

Як вбачається із рішення державного реєстратора, задля проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 , буд. ним було запропоновано відповідачу ОСОБА_2 подати договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ в натурі частки із спільного майна або рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за рішенням виконкому.

Тобто, після ухвалення рішення у вказаній цивільній справі відповідач може звернутися до державного реєстратора з рішенням суду та зареєструвати право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Що стосується доводу про те, що апелянта та членів його родини фактично виселяють з їх помешкання, то суд першої інстанції дав обгрунтовану відповідь на цей довід при ухваленні рішення, тому він не буде розглядатися колегією апеляційного суду повторно.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

24 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_2 про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2977, 20 гривень.

Колегія суддів розглянувши клопотання повернення надмірно сплаченого судового збору, вважає що клопотання задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної і касаційної скарги на рішення суду, згідно з пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 1488,60 грн (992,40 х 150%).

Відповідно до квитанції за послуги банку згідно платіжної інструкції на переказ готівки № ПН117 від 24.01.2023 року апелянтом було сплачено судовий збір в сумі 4 465, 80 гривень.

Таким чином, решта суми сплаченого судового збору у сумі 2977, 20 грн (4 465, 80грн - 1482,00 грн) є надмірно сплаченою та підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_2 про повернення надмірно сплаченого судового збору - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , надмірно сплачений судовий збір у сумі 2977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень 20 коп. за квитанцією за послуги банку згідно платіжної інструкції на переказ готівки № ПН117 від 24.01.2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 21 березня 2023 року.

Судді: