АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2023 року

м. Чернівці

справа № 727/6139/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Кулянди М. І., Лисака І. Н.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 грудня 2022 року,

встановив:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 31 січня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі.

Разом із апеляційною скаргою заявником подано клопотання про виклик в судове засідання та допит в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вказане клопотання позивач обґрунтовував тим, що вказані свідки можуть підтвердити факт написання ОСОБА_3 розписки від 25 грудня 2007 року.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Окрім того, відповідно до частини 1-5 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач,особи,яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб,повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до частини 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Вищенаведеними нормами закону передбачено строки подання письмових доказів до суду першої інстанції.

Отже, із аналізу вищевикладених норм процесуального права слідує, що у спорі, який виник, обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони; позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а якщо такий доказ не може бути поданий разом з поданням позовної заяви з об`єктивних причин, то повинен письмово про це повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений законом строк; докази, які підтверджують, що позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; позивач у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів в порядку та строки, передбачені статтями 83, 84 ЦПК України; позивач про виклик свідка заяву повинен подати до або під час підготовчого судового засідання тощо.

При цьому в основі вирішення клопотання про витребування доказів, заяви про виклик свідка лежить дотримання вимог щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2022 року ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив про виклик в судове засідання та допит в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Судом першої інстанції 19 жовтня 2022 року протокольною ухвалою було відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання з тих підстав, що воно було заявлене представником позивача з пропуском встановленого статтею 83 ЦПК України строку для його подання без заяви про поновлення такого строку.

Апеляційним суд вважає обґрунтованим та правомірним рішення суду щодо відмови у задоволенні такого клопотання.

Окрім того Верховним Судом у постановах від 12 січня 2022 року у справі № 206/6401/18 та від 18 вересня 2019 року у справі № 182/2462/16-ц викладено правовий висновок про те, що зі змісту абзацу 2 частини 1 статті 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли показання свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, прямо визначені у ЦК України (зокрема у частині 2 статті 937, частині 3 статті 949 цього Кодексу).

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 388/1354/17-ц (провадження № 61-45859св18), зазначив про те, що письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Як вбачається з матеріалів справи позивач заявив до відповідачів позовну вимогу про стягнення коштів в розмірі 440 305 гривень 54 копійки.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

В матеріалах даної справи відсутній договір позики, укладений в письмовій формі.

Враховуючи те, що у даній справі договір позики мав бути укладений у письмовій формі, показання свідків у такому випадку судом не можуть враховуватися.

Отже, підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання про виклик свідків відсутні.

Керуючись ст. 367, 381 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Ігор ЛИСАК

Мирослава КУЛЯНДА