Справа № 638/807/23
Провадження № 2-з/638/8/23
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

при секретарі - Рєзнік І.П.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні з викликом сторін заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Одночасно з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до змісту якої позивач просить суд забезпечити позовну вимогу про поділ майна подружжя: накласти арешт на автомобіль марки AUDI та заборонити відповідачу користуватись ним у будь-який спосіб та/або передавати вказаний автомобіль у користування (експлуатацію) будь-яким третім особам. Також позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та визначити місце зберігання автомобіля за адресою позивача.

Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що під час шлюбу між позивачем та відповідачем було придбано автомобіл марки AUDI 2004 року випуску. Предметом позовної заяви є визначення права на спільне майно позивача і відповідача зазначеного автомобілю. Позивач вважає, що заборона вчиняти певні дії, а саме користуватись та керувати транспортним засобом є необхідним та співмірним засобом забезпечення позову, оскільки одноособове використання спірного автомобіля відповідачем порушує право позивача, як співвласника, на користування об`єктом спірного майна, також постійна експлуатація автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки, призводить до його прискореного зносу та негативно впливає на його ринкову вартість.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

В судове засідання з`явився представник заявника - адвокат Лопатюк Ю. Л., яка підтримала заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову. Посилалась на те, що автомобіль AUDI придбався подружжям для користування ним саме відповідачем. Зазначила, що автомобіль необхідний їй для того, щоб перевозити малолітню дитину та добиратися до місця роботи. Також зазначила, що не має на меті відчужувати спірне майно.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, зміст та вимоги позовної заяви, заслухавши думку представника позивача та відповідача, дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позов, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Положення частини 2 цієї статті передбачають, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову заявник просить застосувати вид забезпечення шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони ним користуватись та/або передавати у користування будь-яким третім особам. Такий вид забезпечення передбачений положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України, проте суду необхідно з`ясувати відповідність заявлених видів забезпечення позову позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, заявник разом з заявою про забезпечення позову подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а саме автомобілю марки AUDI, модель А4, 2004 року випуску, червоного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Вартість автомобіля, як зазначає сам позивач, складає 182 800,00 грн.. Заявник зазначає, що у нього є побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду про поділ зазначеного майна.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

В судовому засіданні відповідач підтердила, що транспортний засіб марки AUDI, модель А4, 2004 року випуску, червоного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , дійсно належить їй та відомості в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу містять в графі власник - її прізвище, ім`я, по батькові. Зараз вона користується вказаним автомобілем при пересуванні до місця роботи та під час догляду за дитиною.

З огляду на те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу поділу та визнання права власності на частину спірного транспортного засобу, власником якого на теперішній час зареєстрована дружина заявника, суд дійшов висновку про наявність реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження ОСОБА_2 рухомого майна на користь третіх осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Заявник просить застосувати вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортний засіб, що є спільною сумісною власністю подружжя. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта рухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Предметом спору між заявником та ОСОБА_2 є спірний транспортний засіб, між сторонами виник майновий спір, тому невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено, у зв`язку з цим суд дійшов висновку, що даний вид забезпечення є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Суд вважає, що забезпечення позову у спосіб заборони вчиняти дії щодо відчуження майна не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна, та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні відповідач зазначив, а представник позивача не заперечував, що заявник не має посвідчення водія та в даний час проходить службу в збройних силах України. Суд критично ставиться до вимог заявника про передачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу та визначення місця зберігання спірного майна за адресою позивача, зважаючи на дані про особу відповідача та мету користування ним вказаним автомобілем та на недопустимість втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод, на мирне володіння майном, яке має бути виправданим з дотриманням принципу "справедливої рівноваги".

Щодо вимоги про заборону користуватись та / або передавати зазначений транспортний засіб у користування будь-яким третім особам суд зазначає наступне.

Матеріали позовної заяви, заява про забезпечення позову не містять доказів того, що існує реальна загроза пошкодження спірного майна саме відповідачем та у останньої є на меті передавати спірне майно у користування будь-яким третім особам. Натомість, суд звертає увагу на те, що цілю придбання транспортного засобу є саме задоволення побутових потреб подружжя, що не спростовано в судовому засіданні представником позивача. Також, суд зазначає, що застосування такого виду забезпечення позову не буде співмірним з заявленими позовними вимогами та не відповідатиме меті забезпечення позову.

Також, заборона експлуатації та керування спірним транспортним засобом не може вплинути на виконання рішення суду у разі задоволення позову та суперечить конструкції забезпечення позову. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 01 жовтня 2020 року у справі? № 646/1660/20 (провадження № 61-14281ск20).

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову саме встановленням заборони відчуження спірного майна.

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч.3 ст.154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задовольнити частково.

Забезпечити позов, а саме заборонити вчиняти дії щодо відчуження майна - автомобілю марки AUDI, модель А4, 2004 року випуску, червоного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст решення складено 10.02.2023 року.

Суддя В. В. Щепіхіна