ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/1545/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 10 серпня 2014 року о 12 год. відповідач, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Оutlander 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі Т04-12 зі сторони с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області у напрямку с. Шульгівка, та в ході руху, маючи об`єктивну можливість виявити в межах видимості в напрямку руху транспортний засіб марки «Mitsubishi Оutlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 та яким керував ОСОБА_2 , що наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі в напрямку із с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, порушив правила дорожнього руху та допустив перехресне зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

Зазначали, що винним у дорожньо-транспортній пригоді було визнано ОСОБА_3 , який порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 та п. п. 16.11, 16.12 Правил дорожнього руху.

Указували, що внаслідок цього зіткнення відповідно до висновку від 06 квітня 2016 року № 1185-16 вартість майнових збитків, спричинених ОСОБА_1 як власнику автомобіля марки «Mitsubishi Оutlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час проведення судової автотоварознавчої експертизи складає 429 273 грн 23 коп., а водію ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження.

Утім, страхова компанія погодилася відшкодувати 29 198 грн 20 коп. відповідно до страхового полісу, пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль було продано за 65 500 грн, а решту завданих майнових збитків у розмірі 334 575 грн 03 коп. відповідач добровільно відшкодувати відмовився.

Посилаючись на викладене, після неодноразового уточнення позовних вимог, зокрема з поданої до суду заяви від 17.06.2016, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля, в розмірі 429273,23 грн. та 100 тис. грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП ОСОБА_3 пережив сильний шок та отримав тілесні ушкодження.

16.12.2019 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні судом вирішувались клопотання сторін про призначення судової експертизи і про передачу справи для розгляду до іншого суду.

17.03.2020 закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 до суду не прибула. Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Додатково зазначив, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень він перебував на лікуванні протягом 3 тижнів, пережив значний стрес, був морально пригніченим.

Представник позивачів адвокат Ткачук В.А. 15.02.2023 надав до суду заяву в якій просив суд задовільнити позовні вимоги в частині матеріальної шкоди, виходячи з останнього висновку судового експерта. Моральну шкоду позивачі просить стягнути враховуючи обставини справи та надані докази.

Представник відповідача адвокат Соляник І.М. в судовому засіданні заперечуючи проти позовних вимог посилався на те, що відповідачем не доведено свої позовні вимоги, розмір шкоди визначено в значно завищеному розмірі. В подальшому, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 надав до суду пояснення в яких зазначив, що на огляд автомобіля після ДТП його не запрошували, а в подальшому позбавили можливості провести ремонт пошкодженого автомобіля. Оцінювачем ОСОБА_4 вартість залишків пошкодженого автомобіля не визначена. Листом страхової компанії позивачу пропонувалося реалізувати залишки транспортного засобу за 128 000 грн., позивач погодившись з таким розрахунком отримав страхове відшкодування у розмірі 29 198,20 грн. залишивши собі пошкоджений автомобіль.

Заперечує визначену позивачем вартість пошкодженого автомобіля в розмірі 65 500 грн. посилаючись на лист Сервісного Центру МВС та пояснюючи відмінність вартості реалізації автомобіля, в порівнянні з пропозицією страхової компанії, його розукомплектування на момент продажу.

Відповідачем повністю відшкодовано моральну шкоду в розмірі 2500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 визначив суму матеріального збитку у розмірі 97 653,19 грн., обраховану наступним чином:

254 851,39 -128 000,00 - 29 198,20 = 97 653,19 грн., де

254 851,39 гри, - величина матеріального збитку;

128 000,00 грн. - ринкова вартість залишків транспортного засобу;

29 198,20 гри. - сума страхового відшкодування.

В частині вимог щодо моральної шкоди ОСОБА_3 просить відмовити, у зв`язку із її відшкодуванням в повному обсязі. (т. 4 а.с. 64-67, 149-151).

Після ознайомлення з висновком судового експерта від 26.10.2022 представником відповідача адвокатом Соляник І.М надано до суду пояснення де, крім вищенаведеного зазначено, що обґрунтованою могла б вважатися сума збитків виходячи з такого розрахунку:

231379,53-128000,00-29198,20=7418133

- 231379, 53 грн. - розмір майнової шкоди;

- 128000,00 грн. - ринкова вартість транспортного засобу;

- 29198,20 грн. - сума страхового відшкодування.

Проте, і в такому випадку, розрахунок цієї суми вважаємо приблизним неточним, у зв`язку із відсутністю вихідних даних та неможливістю їх встановлення.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами своїх позовних вимог. (т. 5 а.с. 50)

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням останнього фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

10 серпня 2014 року о 12 год. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi outlander 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, не зменшив швидкість руху свого автомобіля та не зупинився, щоб дати дорогу автомобілю марки «Mitsubishi outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , в результаті чого мало місце перехресне зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

У результаті даної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 (т.1 а.с. 44-45), зазнав значних механічних пошкоджень, а ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забій грудини, голови, шийного відділу хребта, лівого передпліччя, гематома лівого передпліччя, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4936, виданої на ім`я ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 12, 13).

Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнено з визначенням іспитового строку терміном 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами (т. 1 а. с. 9-11).

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заподіяної позивачу матеріальної шкоди суд, враховуючи обов`язковість вказівок суду касаційної інстанції, виходить з наступного:

Згідно з листом АТ «СК «АХА Страхування» від 30 вересня 2014 року № 8368/12/ЦВ ОСОБА_1 за договором страхування наземного транспорту № 3671185/05АВ від 11 жовтня 2013 року у зв`язку з даною ДТП виплачено страхове відшкодування в розмірі 29 198 грн 20 коп. (т. 3 а.с. 55-93).

Позивач погодився на отримання страхового відшкодування у розмірі 29 198 грн 20 коп. з урахування наведених показників та франшизи в розмірі 4 410 грн, залишивши собі пошкоджений автомобіль та в подальшому скориставшись своїм правом на його продаж.

Отже, оскільки вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищувала ринкову (дійсну) вартість автомобіля на момент пошкодження, позивач реалізував своє право на його продаж, розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, має визначатися виходячи з ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження та ринкової вартості залишків транспортного засобу на момент їх продажу.

Оцінюючи надані сторонами докази, в частині встановлення ринкової вартості залишків транспортного засобу на момент їх продажу відповідачем, судом досліджено розписку від 27 листопада 2014 року, відповідно до якої пошкоджений після ДТП автомобіль марки «Mitsubishi Оutlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було продано за 65 500 грн. (т. 2 а.с. 8).

Згідно, листа регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області від 2208.2018, позивачем ОСОБА_1 відчужено транспортний засіб «MITSUBISHI OUTLANDER» з номерним знаком НОМЕР_2 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ 107733 від 15.04.2015 та отримано дохід у сумі - 75 000,00 грн. (т. 3 а.с. 168).

Відповідно до висновку судового експерта автотоварознавця КТЗ від 06 квітня 2016 року № 1185-16 з визначення матеріальних збитків, завданих власнику, проведеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, розмір майнової шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки «Mitsubishi outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті ДТП, що сталося 10.08.2014, станом на час проведення експертизи, складає 429 273 грн 23 коп. (т. 1 а. с. 172-177).

На виконання вказівок суду касаційної інстанції і визначення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з метою визначення розміру завданої власнику майнової шкоди станом на момент її спричинення і вартості автомобіля (залишків) на момент їх продажу, судом неодноразово призначалися судові експертизи.

Так ухвалою суду від 14.12.2018 призначено судову автотоварознавчу експертизу і на вирішення експертизи поставлені такі питання:

1.Яка ринкова вартість автомобіля позивача ОСОБА_1 "Mitsubishi Outlander" д.н. НОМЕР_2 на час його пошкодження під час ДТП 10 серпня 2014 року за участю відповідача ОСОБА_3 .?

2.Яка ринкова вартість пошкодженого автомобіля позивача ОСОБА_1 "Mitsubishi Outlander" д.н. НОМЕР_2 на момент його продажу, а саме станом на 27 листопада 2014 року?

3.Який розмір майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 станом на момент її спричинення, тобто на час ДТП 10 серпня 2014 року за участю відповідача ОСОБА_3 .?

Згідно висновку судового експерта № 18744 від 08.07.2019, судовим експертом зроблено наступний висновок:

1.Ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з НОМЕР_3 , станом на момент пошкодження (10.08.2014) становить: 279112,95 грн. (двісті сімдесят дев`ять тисяч сто дванадцять грн. 95 коп.).;

2.Ринкова вартість після ДТП автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 , станом на момент (27.11.2014) становить: 39454,37 грн. (тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири грн. 37 коп.);

3.Величина матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ««Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок ДТП (10.08.2014), станом на момент ДТП (10.08.2014) становить: 254851,39 грн. (двісті п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одна грн. 39 коп.) (т. 3 а.с. 195-208).

Виходячи з того, що судовим експертом, за попередніми судовими експертизами не визначено розмір завданої власнику пошкодженого автомобіля саме майнової шкоди станом на момент її спричинення, ухвалою суду від 22.09.2021 призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу і на вирішення судовим експертам поставити питання:

1. Який розмір майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 станом на момент її спричинення, тобто на час ДТП 10 серпня 2014 року за участю відповідача ОСОБА_3 .?

За висновком судового експерта№ СЕ-19/104-22/13645-АВ від 26.10.2022 визначено, що розмір майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 станом на момент її спричинення, тобто на час ДТП 10 серпня 2014 року за участю відповідача ОСОБА_3 складає 231379,53 грн. (двісті тридцять одна тисяча триста сімдесят дев`ять грн. 53 коп.).

Оцінюючи дані докази та позицію сторін суд зазначає наступне:

Висновок судового експерта № 1185-16 від 06.04.2016 визначаючи збитки, нанесені власнику пошкодженого автомобіля станом на час проведення судової експертизи, не відповідає предмету доказування в даній справи, виходячи з обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Ринкова вартість залишків транспортного засобу в розмірі 128000 грн., яка відображена в розрахунку розміру страхового відшкодування від 30.09.2014 (т. 3 а.с.55-93), визначена при обрахунку страхового відшкодування за допомогою онлайн аукціону ТОВ «УПП «Автоонлайн-Україна», надана позивачем розписка про отримання грошових коштів від 27.11.2014 (т.2 а.с. 8) та довідка-рахунок від 15.04.2015 про отримання позивачем 75 000,00 грн. доходу від продажу пошкодженого автомобіля ( т. 3 а.с. 168) не можна вважати належними доказами визначеної у встановленому законом порядку ринкової вартості залишків транспортного засобу («Mitsubishi Outlander» д.н.з НОМЕР_3 ) на момент їх продажу.

Натомість судовим експертом у висновку № 18744 від 08.07.2019 ринкова вартість такого автомобіля після ДТП, належного позивачу, станом на момент його продажу визначена та становить 39454,37 грн.

Таким чином, вирішуючи заявлені позовні, суд приходить до висновку, що розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 за рахунок відповідача ОСОБА_3 становить 162 726,96 грн., що обраховано наступним чином:

231379,53 грн. - 39454,37 грн. - 29 198,20 грн = 162 726,96 грн.

231379,53 грн. визначений судовим експертом розмір майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 станом на момент її спричинення, тобто на час ДТП 10 серпня 2014 року;

39454,37 грн. визначена судовим експертом ринкова вартість автомобіля після ДТП, належного позивачу, станом на момент його продажу (27.11.2014).

29 198,20 грн.- сума страхового відшкодування.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинен визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз.2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Визначаючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем суд враховує, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 визначено: виходячи з обставин справи, відсутністю особливо тяжких, або фатальних наслідків та виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, можливо зменшення моральної шкоди з 100 000 грн. до 2 500 грн.

При цьому, суд касаційної інстанції, при вирішенні касаційних скарг сторін, в тому числі скарги позивача на неправильне визначення судом апеляційної інстанції розміру моральної шкоди, в частині вирішення позову про стягнення моральної шкоди жодних вказівок судам не давав, а тому суд приходить до висновку про відповідність обставинам справи висновку про те, що 2 500 грн. достатнє відшкодування спричиненої позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, що співставне характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань і відповідає засадам розумності, виваженості й справедливості.

Оскільки, відповідачем на користь позивача вже відшкодовано моральну шкоду в розмірі 2500 грн. (т.2 а.с.247-248), тому в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно матеріалів цивільної справи 15.01.2016 ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_3 з метою створення умов для виконання можливого рішення суду в майбутньому. (т. 1 а.с. 92-93).

Арешт на нерухоме майно відповідача накладено державним виконавцем ( т. 1 а.с. 114-119).

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмір 4 572,73 грн. (т.1 а.с. 1, 84, 196) та витрати на залучення судових експертів в розмірі 12 017,40 грн. (т.1 а.с. 170, т 2 а.с.183, т. 4 а.с. 211), пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто 6287,65 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_4 , прож.: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_5 , прож.: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 162 726,96 (сто шістдесят дві тисячі сімсот двадцять шість грн. 96 коп.)

В іншій частині, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_4 , прож.: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_5 , прож.: АДРЕСА_3 ) судові витрати в розмірі 6 287,65 грн. (шість тисяч двісті вісімдесят сім грн. 65 коп).

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха