Справа № 692/36/23
Провадження № 2/692/55/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді - Чепурного О.П., при секретарі - Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання батька. Позовну заяву мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання з 01.03.2013 року, інвалідність встановлена безтерміново. Позивач отримує пенсію у розмірі 2100 грн. інших джерел доходів не має. Позивач зазначив, що його становище вкрай нужденне, в зв`язку з хворобами не може працювати, самостійно ходить тільки тримаючись за опору. Також потребує догляду та постійного лікування в неврологічному відділенні, кардіологічному відділенні, потребує нагляду хірурга. Пенсії позивача вистачає лише на ліки та харчування, оплатити комунальні послуги він не може. Позивач має Відповідач по справі це його повнолітній син ОСОБА_2 , який працевлаштований та має можливість надавати допомогу непрацездатному батьку, проте відмовляється це робити. За таких обставин позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення аліментів на своє утримання, розмір якого визначає як частки з усіх видів доходу платника аліментів.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому вказав наступне. Позивачу згідно довідки обласної МСЕК не встановлено повної втрати працездатності, а встановлено праце пристосування, а тому він може працевлаштуватися та отримувати додатковий дохід та забезпечувати свої матеріальні потреби. Позивач не довів доказами того, що він потребує матеріальної допомоги. Вказує, що практика Верховного Суду свідчить про те, що особа вважається такою що потребує матеріальної допомоги якщо її доходи не забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом. З огляду на встановлений прожитковий мінімум та дохід позивача він є таким що не потребує матеріальної допомоги. Крім того, позивач має трактор ЮМЗ на якому він надає послуги по обробітку землі та отримує дохід від цього. Позивач проживає з матір`ю, як отримує пенсію та має дохід від земельного паю, має субсидію. До повноліття відповідач проживав з батьками, в 13 років його направили в обласну поліклініку на консультацію, 20.03.2009 року його повторно направили на консультацію, проте батьки його не повези туди, про що свідчить напис на направленні. Як відповідач подорослішав самостійно пройшов обстеження, за результатами якого було виявлено хвороби (акт № 544 від 14.12.2010) - гіпоталамічний синдром пубертатного періоду активна фаза, ожиріння, гінекомастія двобічна, симптоматична АГ, гепатоз, кардіометрія. В лютому - березні 2011 рокувідповідач пройшов стаціонарне лікування, з виписки стаціонарного хворого вбачається що йому рекомендовано тривалий прийом лікарських препаратів, диспансерний облік та постійний контроль за станом здоров`я. Медкарткою переосвідчення в облвійськомат від 16.03.2011 затверджено встановлені діагнози та надано відстрочку на лікування 12 місяців. З наведеного вбачається, що позивачем не забезпечувалось його належне лікування в закладах охорони здоров`я, санаторного чи курортного лікування до повноліття. Дані обставини свідчать про неналежне виконання батьківського обов`язку щодо піклування про стан здоров`я дитини. До повноліття він не відвідував жодного гуртка чи секції для фізичного, духовного та морального розвитку. Це не була його відмова чи небажання відвідувати такі гуртки, а саме сталося це через безвідповідальність позивача. Позивач має матір, колишню дружину, проте не наводить аргументів можливості отримання (чи навпаки) від них аліментів. У зв`язку з станом здоров`я відповідачу важко знайти роботу, пенсії та допомоги як безробітній він не отримує, має присадибну ділянку, на якій вирощує овочі та фрукти, та отримує незначний дохід періодичними підробітками. Відповідач проживає з дружиною, яка не працює, оскільки доглядає спільну малолітню доньку, якій два роки, та мамою (колишньою дружиною позивача), яка також не працює та не має доходу. За таких обставин відповідач має на утриманні дружину, малолітню дитину, маму, і покладенні на нього обов`язку утримання батька призведе до утворення заборгованості та неможливості забезпечити утримання своєї сім`ї. Просить суд відмовити в позові.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 20.01.2023 року.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №878972 ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності з 01.03.2013 року, безтерміново. Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 позивач отримує пенсію по інвалідності 2 група загального захворювання, довічно, в довідці вказано висновок про умови та характер праці - працепристосування.

Відповідно до довідки про доходи №459715 видану ГУ ПФУ в Черкаській області (Драбівський відділ обслуговування громадян) ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, яка за період з липня 2022 року по грудень 2022 року становить 12600,00 грн., тобто 2100 грн. в місць

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ч.3 ст.75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» також визначено, що непрацездатнім громадянином є особа яка має інвалідність. Отже, батько відповідача вважається непрацездатною особою, як особа, яка має другу групу інвалідності.

Відповідач не навів суду обставин вказаних в ч.2 ст.202 СК України, наявність яких свідчить про відсутність у відповідача обов`язку з утримання свого батька. Доказів про те, що батько відповідача був позбавлений батьківських прав суду не надано.

У відзиві на позовну заяву відповідач наводить факти, які на його думку, свідчать про неналежне виконання батьківських обов`язків позивачем щодо лікування відповідача, позбавлення можливості духовного, фізичного і морального розвитку через невідвідування ним дитячих секцій і гуртків. Суд вважає, що дані обставини можуть бути розглянуті під час вирішення судом питання про звільнення сина від обов`язку утримувати батька в окремому спорі за позовом сина до батька. А на вирішення позовних вимог що розглядаються ці обставини не впливають. Доказів, що відповідача було звільнено від обов`язку утримувати свого батька суду не надано.

Згідно з правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц, тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

На думку суду, позивач, як особа яка має інвалідність другої групи за загальним захворюванням яка встановлена безтерміново потребує матеріальної допомоги, оскільки наявність захворювань свідчить про необхідність проходити лікування, купувати ліки, мати збалансоване харчування. Доходи позивача свідчать про необхідність отримувати додаткову допомогу для вирішення вищевказаних питань

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів які необхідно стягнути з відповідача суд бере до уваги наступні обставини. Відповідач не надав доказів того, що його баба, яка є матір`ю позивача за своїм матеріальним станом може утримувати позивача як непрацездатну дитину. Позивачем не спростовані доводи відповідача про можливість працевлаштуватися позивачем, а також про отримання ним додаткового доходу від перебування у власності сільськогосподарського транспортного засобу, наявність якого підвернено свідоцтвом про реєстрацію трактора ЮМЗ. Крім того, суд враховує, що відповідач не отримує пенсію, не перебуває на обліку як безробітній та не мав доходів за 3 квартал 2022 року, що підверджено довідками відповідних державних органів. Відповідача має дочку ОСОБА_3 , 2020 року народження, про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Згідно акту за місцем проживання від 05.02.2023 року відповідач проживає з дружиною, дочкою та своєю матір`ю. З пояснень відповідача він має періодичні підробітки та дохід від вирощування овочів і фруктів на присадибній ділянці. Суд також враховує що відповідач не надав суду актуальних даних щодо стану свого здоров`я, та не вказав розмір отриманих доходів від періодичної діяльності та використання присадибної ділянки. Враховую всі вищевикладені обставини, керуючись принципами розумності і справедливості суд дійшов до висновку про необхідність стягнення аліментів з сина на користь батька в меншому розмірі ніж просить позивач, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, задоволенню не підлягає, оскільки не передбачена законом. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановлюється лише щодо стягнення аліментів для дитини, яка не досягла повноліття.

Щодо часу, з якого слід стягувати аліменти, то суд вважає, що аліменти на утримання батька підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням законної сили, оскільки нормами Сімейного Кодексу України не передбачено стягнення аліментів на батьків з дня пред`явлення позову. Такий порядок передбачений лише у випадку стягнення аліментів на дитину та на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст.182, 202-205 СК України, ст. 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання батька ОСОБА_1 в розмірі 1/5 частки з усіх виді заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і довічно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в дохід держави у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач Державна судова адміністрація України; реквізити отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий