ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3804/22

Головуючий у першій інстанції Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/469/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів (суддя Ковальова Т.Г.), ухвалене у м. Ніжин Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів, стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2021 на повнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі 4 000,00 грн щомісячно з 21.09.2021 на період навчання, тобто, до 30.06.2025, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Позов мотивовано тим, що восени 2021 року та взимку 2022 року позивач мав фінансову можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн, проте, у травні 2022 року він втратив своє місце роботи в ТОВ «Ейч Ел Бі Юкрейн» і на даний час працевлаштувався в ТОВ «Аудиторська фірма «БК Аудит» з окладом 6 500,00 грн, інших доходів він не має. У зв`язку зі зміною у нього фінансових умов, просив зменшити розмір аліментів до 1 500,00 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено, зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2021 у справі № 740/5288/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 4 000,00 грн до 1 500,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили на весь період навчання до 30 червня 2025 року, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Виконавчий лист по справі № 740/5288/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_3 у розмірі 4 000,00 грн щомісячно, повернуто до суду, який видав виконавчий документ.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач надав докази на підтвердження факту погіршення його матеріального стану в контексті положень ст. ст. 76-80 ЦПК України, а також суд врахував обов`язок обох батьків по утриманню повнолітньої дитини та можливість відповідачки теж надавати посильну допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права. Скарга мотивована тим, що позивач є особою працездатного віку, має нерухомість, не має інших осіб на утриманні, тому, зміна місця роботи на місце роботи з меншою заробітною платою при наявності досвіду роботи та престижної професії аудитора, не може бути підставою для зміни розміру аліментів, а отже, розмір аліментів (1 500,00 грн), який визначив суд не є достатнім для забезпечення потреб дитини та не є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та нормального існування. Зазначає, що вартість навчання у рік складає 28 010,00 грн і у зв`язку з навчання доньки на денній формі вона не має можливості самостійно оплачувати собі одяг, харчування, житлово-комунальні послуги. Дочка має хронічні захворювання, які потребують лікування та профілактики в період ремісій, а також значних витрат на консультації лікаря та лікування.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матірю відповідачкою по справі (а. с. 22).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 4 000,00 грн щомісячно, з 21.09.2021 на весь період навчання до 30.06.2025, але не пізніше досягнення нею 23 річного віку.

Договір про надання платної освітньої послуги від 19.08.2021 № 21048 та довідка Ніжинського державного університету ім. Миколи Гоголя від 26.10.2022 № 102 (а. с. 20, 26-27) свідчать, що ОСОБА_3 навчається з 01.09.2021 у Ніжинському державному університеті ім. Миколи Гоголя на другому (магістерському) рівні вищої освіти ННІ природничо-географічних, медико-біологічних наук та фніормаційних технологій, ОПП Фармація, промислова фармація зі спеціальності 226 Фармація, промислова фармація денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб. Термін навчання становить 4 роки 10 місяців. За умови повного навчального плану студентка закінчить навчання 20.06.2025.

Згідно з графіком внесення замовником плати за освітню послугу відповідно до договору від 19.08.2021 № 21048 (а. с. 24) загальна вартість освітньої послуги складає 112 040,00 грн.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 192 СК України).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2021 на повнолітню доньку ОСОБА_4 , позивач зазначав, що у нього змінилось (погіршилось) матеріальне становище, у зв`язку з чим, він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 4 000,00 грн щомісячно, а має можливість сплачувати 1 500,00 грн на місяць. Свої вимоги підтвердив тим, що восени 2021 та взимку 2022 мав фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, проте, з 16.05.2022 він втратив основне місце роботи (припинив діяльність фізичної особи підприємця) і на даний час працевлаштувався на іншу роботу з окладом 6 500,00 грн на місяць.

Колегія суддів, з огляду на встановлені вище обставини та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів до 1 500,00 грн щомісячно, оскільки, у платника аліментів з`явилась суттєва зміна фінансового (матеріального) стану у порівнянні з його матеріальним станом на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 4 000,00 грн. Зазначене є підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України.

Отже позивач, в силу положень ст. ст. 12, 77-81 ЦПК України, довів свої позовні вимоги та надав суду докази, які їх підтверджують.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування законного та обгрунтованого по суті судового рішення.

Посилання ОСОБА_2 про наявність хронічних захворювань у повнолітньої доньки як підставу для додаткового фінансового забезпечення не заслуховують на увагу, оскільки, позивачем доведена його фінансова неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом рішенням від 10.11.2021 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: