Номер провадження: 22-ц/813/4096/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Чорної Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року, у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,

встановив:

У серпні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

В обґрунтування заявлених вимог товариство послалося на те, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 є балансоутримувачем наведеного будинку та надає житлово-комунальні послуги з його утримання.

Посилаючись на те, що починаючи з 01.12.2018 року відповідачка не сплачує належних внесків та платежів, отримані житлово-комунальні послуги, позивач просив суд стягнути з неї заборгованість, яка утворилася станом на 31.05.2021 року у розмірі 31 336,82 грн, та на підставі статті 625 ЦК України суму боргу визначити з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 4 262,69 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 1 453,78 грн, а всього стягнути: 37 053,29 грн, а також судові витрати.

Рішенням суду від 10 листопада 2021 року позов задоволено та постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Акапулько-2» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 37 053 (тридцять сім тисяч п`ятдесят три) гривні 29 (двадцять дев`ять) копійок, а також судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , яка 06 серпня 2021 року вступила в зареєстрований шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_5 , від імені якої діє ОСОБА_2 , просить рішення суду скасувати.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд допустив неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; викладені судом висновки не відповідають встановленим обставинам, зокрема щодо невиконання нею обов`язку зі сплати житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, якими вона фактично не користувалась у період з 20.11.2019 року у зв`язку із чиненням головою ОСББ Акапулько-2 перешкод у використанні належного їй житла шляхом незаконного відключення її квартири від електропостачання та блокуванні чіпу для входу у будинок.

Також вказала на те, що позивачем безпідставно здійснювалось нарахування послуги з теплопостачання, утримання котельної, теплопункту, оскільки квартиру вона придбала з індивідуальною системою опалення.

Крім того, будинок було введено в експлуатацію без встановлення лічильників електропостачання, який вона придбала за власний рахунок та його було встановлено в квартирі 30 травня 2019 року, що свідчить про можливість використання майна лише з дати встановлення лічильника.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 її доводи не визнало, рішення суду як законне та обґрунтоване просить залишити без змін, зазначивши, що відповідачем в порушення вимог статті 81 ЦПК України не надано будь-яких доказів щодо факту здійснення позивачем протиправних та незаконних дій з відключення належної їй квартири від електропостачання, блокування персонального чипу, наявності причинного зв`язку між шкодою і діяннями позивача, його вини в заподіянні шкоди, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, які розглянуті не судом, є такими, що оформлені та винесені із порушенням порядку й вимог чинного законодавства України. Вважає, що доводи відповідачки щодо неотримання нею послуг з теплопостачання та відсутності електропостачання спростовуються наданою забудовником інформацією, згідно якої індивідуальна система опалення та газ в квартирах будинку не передбачалися, а відповідно до акту прийому-передачі квартири вона передавалась пайщику (відповідачці) із, крім іншого, встановленими квартирними приладами обліку.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі становить 37 053,29 грн та є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року становить 227 000 грн, і не віднесена частиною четвертою статті 274 ЦПК України до переліку справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення суду першої інстанції розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи, тобто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка як власник квартири у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язана нести витрати по утриманню майна і як споживач наданих позивачем послуг зобов`язана сплатити заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 31 336,82 грн, з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4 262,69 грн. та трьох відсотків річних 1 453,78 грн, а всього: 37 053,29 грн

В процесі розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Право власності відповідачки на цю квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.11.2018 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 15.07.2016 року, договору про порядок викупу паю, укладеного із ОК Граніт 23.05.2016 року та технічного паспорту, виготовленого ТОВ НОВЕ БТІ 22.11.2018 року.

Відповідно до пункту 1.1. розділу І статуту ОСББ «Акапулько-2», це об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Питання, зокрема про використання спільного майна та визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників належить до виключної компетенції загальних зборів (пункт 3.2.4 розділу ІІІ Статуту).

Починаючи з листопада 2018 року, ОСББ Акапулько-2 уклало договори: з АТ «Укртрансгаз» - на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /894-Т; з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - про постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню; з ПАТ «Одесагаз» - на експлуатацію складових газорозподільної системи; з ТОВ «Інфокс» - про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Акапулько-2», проведених 31.03.2018 року, встановлено розмір наступних внесків: внесок з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, зокрема для житлових приміщень другого і вище поверхів за 1кв.м. в сумі 4,86 грн; внесок до ремонтного та резервного фонду об`єднання за кожний фонд в сумі 1 грн за 1 кв.м.; внесок за обслуговування газової котельні в опалювальний період в розмірі 3 грн за 1 кв.м.; внесок за послуги охорони в розмірі 1,5 грн за 1 кв.м.

Загальними зборами ОСББ «Акапулько-2» від 09.04.2020 (№12), 30.04.2020 (№13), 02.11.2020 (№18), 30.11.2020 (№19), 30.12.2020 (№20), 05.02.2021 (№21), 05.02.2021 (№23), 01.04.2021 (№24), 01.05.2021 (№25), 01.06.2021 (№26), 30.06.2021 (№27), визначено розмір внесків на постачання теплової енергії співвласника ОСББ «Акапулько-2», а загальними зборами від 08.06.2021 року - встановлено розмір внеску з управління (утримання) багатоквартирного будинку та прибудинкової території для житлових та нежитлових приміщень, затверджено калькуляцію та розмір внесків і платежів співвласників на обслуговування газової котельні.

Відповідачка сплату внесків у встановленому зборами співвласників розмірі та у визначені ними строки не здійснювала, в результаті чого згідно із наданим позивачем розрахунком у неї за період з 01.12.2018 року по 31.05.2021 рік утворилася заборгованість в сумі 37 053,29 грн, із яких 31 336,82 грн заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 4 262,69 грн. збитки від інфляції, 1 453,78 грн. три відсотки річних від простроченої суми.

На адресу ОСОБА_4 позивачем направлялась досудова вимога № 24/02/21 від 24.02.2021 про наявність заборгованості у розмірі 25 967,77 грн станом на 11.02.2021 року та необхідність її сплати в строк до 09 березня 2021 року або укладення договору щодо реструктуризації заборгованості (а. с. 41).

На час звернення позивача до суду та на час вирішення судом спору заборгованість відповідачкою сплачена не була.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За положеннями частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 ЦК України також передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Пунктами 1, 5, 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

За змістом статей 1, 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

За частинами першою-третьою статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

За частиною другою статті 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (№ 2866-III), відповідно до статті 1 якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2866-III основною метою створення об`єднання є забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за частиною четвертою статті 4 цього Закону діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (стаття 10 Закону № 2866-III).

Об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону № 2866-III належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Статтею 20 Закону № 2866-III врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Статтею 13 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги.

Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.

Наведені вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі №910/6471/18 та відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, відповідачка як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язана нести витрати на управління цим будинком, утримання спільного майна, однак, в порушення наведених норм права цей обов`язок у повному обсязі у спірний період не виконувала.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідач не сплатила за період з 01.12.2018 по 01.05.2021 витрати на утримання будинку і житлово-комунальні послуги, що становить 31 336,82 грн, а тому внаслідок невиконання нею грошового зобов`язання позивач має право нарахувати 3 % річних від простроченої суми та застосувати до суми боргу індекс інфляції за весь час прострочення, розмір яких відповідачка не стростовує.

З огляду на наведені вище приписи законодавства та надані позивачем докази у підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють питання розподілу витрат на управління багатоквартирним будинком між співвласниками, повноважень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначати розмір цих витрат та обов`язку співвласника їх сплачувати.

Висновки суду відповідають повно і всебічно з`ясованим обставинам справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженим дослідженими в судовому засіданні доказами, та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не підтверджені належними та достатніми доказами і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи скаржника про відсутність у неї обов`язку нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території через невикористання належної їй на праві власності квартири, в тому числі з вини позивача, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки факт виконання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 своїх обов`язків щодо забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг підтверджено належними доказами та відповідачкою не спростовано, в той час, як зазначено вище, відповідно до вимог статті 12 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і доводи скаржника про те, що вона не повинна нести витрати на обслуговування газової котельні у зв`язку з тим, що квартира обладнана індивідуальним опаленням, оскільки наведена обставина не підтверджена належними та достовірними доказами.

Зокрема, на підтвердження наведеної обставини відповідачка послалася на акт №567 приймання-передачі квартири, складений нею та Обслуговуючим кооперативом "Граніт 15 липня 2016 року, у якому серед іншого зазначено про те, що квартира передається ОСОБА_4 з індивідуальною системою опалення, газ (а. с. 129-130).

Заперечуючи наявність у квартирі відповідачки індивідуального опалення, позивач до відзиву на апеляційну скаргу долучив відповідь голови кооперативу ОК Граніт Могильнікова В.Д. за № 16/09 (без дати), відповідно до якого передача приміщень (у тому числі квартир) від Обслуговуючого кооперативу Граніт до інвесторів будівництва (у тому числі, до пайщиків згідно відповідних пайових договорів) у багатоквартирному будинку, що розташований у АДРЕСА_2 , здійснювалася згідно із відповідними актами приймання-передачі, в тому числі акту № 567 приймання-передачі квартири від 15 липня 2016 року, складеного між Обслуговуючим кооперативом Граніт та ОСОБА_4 . Також повідомлено, що у приміщеннях (у тому числі квартирах) наведеного багатоквартирного будинку та під час передачі приміщень (у тому числі квартир) за їх станом інвестором будівництва (у тому числі, пайщикам згідно відповідних пайових договорів), індивідуальна система опалення та газ в квартирах не передбачалися.

З огляду на ці два документи, які досліджені судом апеляційної інстанції в силу наданих апеляційному суду статтею 367 ЦПК України повноважень досліджувати докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі або відзиві на неї, та на виконання визначеного статтею 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, викладена в акті приймання-передачі інформація щодо індивідуальної системи опалення є неоднозначною та могла стосуватися не квартири, а будинку в цілому.

Отже, згідно із наданими сторонами доказами щодо системи опалення в багатоквартирному будинку, наявність індивідуального опалення в квартирі позивачки носить характер припущення, однак відповідно до вимог частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доказів, які б свідчили про наявність технічних умов щодо індивідуального опалення в квартирі, погодження цих умов з іншими власниками багатоквартирного будинку, спосіб, у який це індивідуальне опалення здійснюється, витрати на оплату цієї житлово-комунальної послуги відповідачка суду не надала, тому колегія суддів дійшла висновку, що заперечення відповідачки в цій частині не можуть бути прийнятими до уваги як такі, що спростовують висновки суду в частині визначеного до стягнення розміру заборгованості у спірних правовідносинах.

Не спростовують висновків суду першої інстанції також доводи апеляційної скарги щодо нібито вчинених головою ОСББ Акапулько-2 стосовно відповідачки умисних дій, якими їй створено перешкоди у користуванні житлом та завдано збитки у вигляді витрат на винаймання житла, враховуючи, що наведені обставини (навіть у випадку їх підтвердження достатніми та належними доказами) за законом не звільняють співвласника багатоквартирного будинку від обов`язку нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території і сплачувати визначені в установленому законом порядку внески, тобто вони виходять за межі предмета та підстав пред`явленого позивачем позову та не мають правового значення при вирішенні спору, що виник між сторонами.

Разом з тим відповідачка не позбавлена можливості здійснити захист своїх прав на відшкодування цих збитків, звернувшись до суду з відповідними вимогами на загальних підставах.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.

Враховуючи, що внаслідок апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді Н.В. Орловська

Т.Г. Чорна