Провадження №2-о/522/112/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори Маслова Марія Вячеславівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить суд встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 03.05.2006 року до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що у 2006 році заявник з метою догляду за подругою своєї матері ОСОБА_2 переїхав з Луганська до Одеси та оселився у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи на те, що у 2014 році м. Луганськ було окуповано, заявник був позбавлений можливості повернутися додому та залишився проживати із ОСОБА_2 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 за життя загубила оригінал правовстановлюючого документу на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , здійснити реєстрацію місця проживання у ній заявника не було можливим. У період спільного проживання із ОСОБА_2 - ОСОБА_1 здійснював догляд за нею, зокрема здійснював оплату її лікування, ремонту квартири, витрат на житлово- комунальні послуги та продукти харчування, що підтверджується копіями відповідних договорів та чеків . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті ОСОБА_2 заявник здійснив її поховання та отримав Свідоцтво про смерть, оригінал якого зберігається у нього. 16.09.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Маслової М.В. з заявою №443/02-14 про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із чим було заведено спадкову справу №337Б/2022. Постановою від 16.09.2022 року йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва та роз`яснено, що належним доказом проживання за однією адресою спадкодавця та спадкоємця є відповідна відмітка в паспорті спадкоємця про реєстрацію та довідка з органів реєстрації щодо місця проживання спадкоємця. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 із померлою був зареєстрований за різними адресами , нотаріус не може встановити факт спільного проживання та відповідно не може видати свідоцтво про право на спадщину, та зазначено, що відповідні факти встановлюються у судовому порядку. Додатково нотаріусом роз`яснено можливість звернення до суду за встановленням факту проживання разом із спадкодавцем та прийняття спадщини. Інших спадкоємців окрім заявника після смерті ОСОБА_2 не має, зокрема, заповіт за життя вона не складала. Враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_2 заявник проживав у належній їй квартирі без реєстрації, відсутня можливість надати нотаріусу необхідні докази проживання разом з нею, та відповідно нотаріус не вправі здійснити дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину через недостатність документів. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 проживав із нею та після її смерті вступив в управління належним їй майном, тому вважає, що він є таким, що прийняв спадщину.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду на 01.12.2022 року.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року вирішено питання щодо витребування доказів.

28.12.2022 року на адресу суду надійшла заява представника заявника за довіреністю Грігорової Г.Л. про долучення до матеріалів справи копій спадкової справи №337Б/2022 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні 20.02.2023 року представник заявника за довіреністю Грігорова Г.Л. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Також додатково просила долучити до матеріалів справи оригінал довідки (виписку із домової книги про склад родини та реєстрації, видана ОСОБА_1 ), відповідно до якої ОСОБА_2 з 27.03.1967 року та ОСОБА_1 з 03.05.2006 року проживали постійно за адресою: АДРЕСА_1 , а також акт про реєстрацію та/або фактичне місце проживання від 19.12.2022 року виробничої дільниці КП ЖКС «Порто-Франківський».

Заінтересована особа або її представник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення до суду не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, приходить до наступного.

Як зазначає позивач, у 2006 році з метою догляду за подругою своєї матері ОСОБА_2 він переїхав з м.Луганська до м.Одеси та оселився у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 підтверджується актом про фактичне місце проживання від 03.05.2007 року №720, виданим дільницею №8 КП ЖКС «Порто - Франковський» (а.с.14), актом про фактичне місце проживання від 12.10.2020 року №112 виданим дільницею №8 КП ЖКС «Порто- Франковський» (а.с.15), довідкою №58/175, виданої дільницею №8 КП ЖКС «Порто- Франковський» (а.с.16), Довідкою (випискою із домової книги про склад сімї та реєстрацією) №438 від 23.04.2021 , виданою дільницею №8 КП ЖКС «Порто- Франковський» (а.с.17).

Представником ЖЕУ Лопатіною складено акт про реєстрацію та фактичне проживання від 19.12.2022 року , а саме , що в ході обстеження виявлено, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_3 , про що також підтвердив сусід квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 (а.с.72).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що зроблено відповідний актовий запис №8231 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори Маслова М.В. за заявою ОСОБА_1 завела спадкову справу №337Б/2022 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55-63). Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались .

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Маслової М.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будь-яе майно, яке належало померлій ОСОБА_2 , додатково нотаріусом роз`яснено можливість звернення до суду для визначення права на спадкування (а.с.63).

Згідно договору - замовлення від 23.08.2022 року ОСОБА_1 був замовником на надання послуг для поховання померлої ОСОБА_2 на загальну суму 18 955,00 грн. (а.с.12). Згідно наданих копій квитанцій останній сплатив вказану суму у договорі (а.с.13).

Також, ОСОБА_1 був укладений публічний договір на здійснення платних медичних послуг пацієнту ОСОБА_2 , де платником вказаний ОСОБА_1 (а.с.18-23).

Відповідно до договору підряду від 05.06.2015 року на проведення ремонтних робіт по відновленню паркету в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , замовником був ОСОБА_1 (а.с.24-25)

Відповідно до ч.1ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1ст. 315 ЦПК Українита не є вичерпним (ч. 2ст. 315 ЦПК України).

За положеннями ч.2 ст.315ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Згідно ч.3ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч.1 ст.29, ст.379 ЦК України місцем проживання є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо є обставини, встановлені ч.3ст. 1268 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що заявник ОСОБА_1 проживав з померлою ОСОБА_2 з 03.05.2006 року до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.293,315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори Маслова Марія Вячеславівна, про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 03.05.2006 року до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2023 року.

Суддя Суворова О.В.