ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1329/23 Справа № 233/5503/21 Суддя у 1-й інстанції - Каліуш О.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №233/5503/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2022 року ухвалене у складі судді Каліуш О.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КостянтинівськоДружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області), в якому просить стягнути з відповідача на її користь недоотриману суму пенсії в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 у розмірі 38428,88 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 150460,77 грн., яку він отримував, перебуваючи на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управленні Пенсійного фонду України Донецької області.

15 березня 2021 року державним нотаріусом Другої донецької міської державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю, але не була ним одержана за життя у сумі 150460,77 грн.

Після цього вона звернулася до відповідача з особистою заявою та пакетом необхідних документів для отримання зазначених грошових коштів, а саме залишку недоотриманої пенсії після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 та отримала їх у розмірі 112031,89 грн. в межах трирічного строку встановленого ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У виплаті суми 38428,88 грн. їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нараховані суми недоотриманої пенсіонером з власної вини пенсії, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отаманням пенсії. З вказаним вона не погоджується, так як має право на спадкове майно без будь-яких обмежень.

Посилаючись на порушення своїх прав, просила стягнути з відповідача недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 в сумі 38428,88 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2022 року позовні вимоги задоволено стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.03.2021, зареєстрованим в реєстрі за №1-140, в розмірі 38428 грн. 88 коп., а також судовий збір у розмірі 908 грн.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати ухваливши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що залишок недоотриманої пенсії розраховується за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, норми ст.52 Закону №1058 стосуються вже нарахованих (належних на час смерті) пенсіонеру сум. Оскільки померлий за життя не вжив заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то він не скористався своїм правом на отримання належних йому сум пенсії.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , 1952 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Макіївка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2020 року.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-140 від 15 березня 2021 року, виданого державним нотаріусом Другої донецької міської державної нотаріальної контори Кучеренко О.Л., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1952 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається у тому числі з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії в сумі 150460,77 грн., що знаходиться в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала померлому згідно довідки, виданої Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 15 грудня 2020 року вих.№0577-07-8/13697.

Згідно виписки по картковому рахунку позивача, 30.07.2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області перерахував ОСОБА_1 112031,89 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Право власності ОСОБА_1 на суму недоотриманих коштів у розмірі 38428,88 грн. встановлене свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.03.2021, зареєстрованим у реєстрі №1-140, яке є правовстановлюючим документом, що офіційно і безперечно підтверджує наявність права власності на майно, що переходить у спадок.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної соби, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом ст.1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права призводить до висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі №750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі №428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі №428/10113/20.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року №925 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», яка набрала чинності 14.10.2020 року, реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованих управлінь.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме свідоцтвом про право на спадщину №1-140 від 15 березня 2021 року, з якого вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина у тому числі складається з недоотриманої у зв`язку зі смертю спадкодавця пенсії в розмірі 150460,77 грн..

Дане свідоцтво про право на спадщину за законом не оспорено та є чинним, докази визнання його недійсним в цілому чи певних його частинах, чи внесення змін у нього у матеріалах справи відсутні. Крім того, суми у свідоцтві вказані у відповідності до довідки самого пенсійного фонду від 15 грудня 2020 року вих.№0577-07-8/13697.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2022 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: