ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4810/22
провадження № 2/753/55/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарями судового засідання Проценко Я.Б., Долею М.А.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням поданих уточнень, просила суд в порядку поділу спільного сумісного майна:

-Квартиру АДРЕСА_1 залишити за позивачем;

-Земельну ділянку площею 0,0616 га, кадастровий номер :01:053:5134 за адресою: АДРЕСА_2 залишити за відповідачем ОСОБА_2 ;

-Садовий будинок АДРЕСА_2 залишити за відповідачем ОСОБА_2 ;

-Земельну ділянку площею 0,0425 га, кадастровий номер :01:053:5111 за адресою: АДРЕСА_3 залишити за відповідачем ОСОБА_2 ;

-Садовий будинок А-1, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 залишити за відповідачем ОСОБА_2 ;

-Автомобіль легковий марки «MITSUBISHI Outlander 2.4 CVT Ultimate», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 залишити за відповідачем ОСОБА_2 з одночасним присудженням позивачу грошової компенсації вартості 1/2 його частки в сумі 259 850 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002. Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час спільного проживання ними було придбано наступне майно, яке за погодженням між подружжям було оформлено на відповідача:

17.11.2004 квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 75,30 кв.м. Загальна вартість вказаної квартири на даний час становить 2 524 500 грн.;

31.05.2008 земельна ділянка площею 0,0616 га для ведення садівництва, кадастровий номер :01:053:5134 за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна вартість вказаної ділянки на даний час становить 135 500 грн.;

31.05.2008 садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 20,00 кв.м. Загальна вартість будинку на даний час становить 78 400 грн.

24.09.2010 земельна ділянка площею 0,0425 га, кадастровий номер :01:053:5111 за адресою: АДРЕСА_3 . Загальна вартість ділянки складає 93 500 грн.;

24.09.2010 садовий будинок А-1, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,5 кв.м.. Загальна вартість будинку на даний час становить 218 500 грн.;

21.05.2018 автомобіль легковий марки «MITSUBISHI» модель «Outlander 2.4 CVT Ultimate», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Загальна вартість автомобіля на даний час становить 519 700 грн.

Офіційно шлюб сторін було розірвано 24.05.2019 рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/2167/19. Після розірвання шлюбу позивач з дітьми залишилася проживати у квартирі АДРЕСА_1 , а відповідач став проживати окремо за іншою адресою. З квітня 2020 року відповідач повністю самоусунувся від утримання дітей. У добровільному порядку питання щодо розподілу спільного майна між сторонами вирішено не було. За час перебування у шлюбі відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, витрачав спільне майно на шкоду інтересам сім`ї, а саме зловживаючи алкогольними напоями, відповідач витрачав кошти та майно на придбання спиртних напоїв для себе. При визначенні частки при поділі майна позивач просила суд врахувати вказані обставини, а також те, що з нею проживають неповнолітні діти та відступити від засади рівності часток подружжя.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 18.07.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

03.10.2022 відповідачем до суду подано відзив, в якому зазначено про те, що він заявлені позовні вимоги визнає частково, а саме що стосується поділу автомобіля і не заперечує проти визнання автомобіля його особистою власністю і компенсації позивачу грошових коштів у розмірі 1/2 вартості автомобіля. Заперечував щодо запропонованого позивачем варіанту поділу решти майна. Зазначив, що більшість грошових коштів на придбання всього спільного майна їм надавала мати відповідача. Не погоджується відповідач з доводами позивача про необхідність збільшення її частки при поділі майна, оскільки будь яких письмових домовленостей між ними не було, шлюбний договір не укладався. Відповідач зазначає, що справедливий поділ майна у рівних частинах не означає, що він буде виселяти позивачку з дітьми з квартири. Проживання дітей з позивачем, саме по собі не є підставою для збільшення частки у майні одному з подружжя. Позивач не надала до суду жодного письмового доказу в обґрунтування своїх позовних вимог, які б свідчили про те, що відповідач не дбав про матеріальне становище сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дітей, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2022 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала.

Відповідач просив здійснити поділ нерухомого майна по 1/2 за кожним, автомобіль залишити в його володінні та стягнути з нього компенсацію вартості 1/2 автомобіля. Пояснив, що проживає з матір`ю в її квартирі за зареєстрованим місцем проживання. Іншого житла у власності не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002 (а. с. 15).

Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 18, 19).

24.05.2019 рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/2167/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 16).

За час спільного проживання в шлюбі ними було придбано наступне майно:

17.11.2004 квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 75,30 кв.м. Відповідно до висновку про оцінку майна від 18.05.2022 - ринкова вартість вказаної квартири на даний час становить 2 524 500 грн.; (а. с. 26, 55 - 71)

31.05.2008 земельна ділянка площею 0,0616 га для ведення садівництва, кадастровий номер :01:053:5134 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 20,00 кв.м. Відповідно до висновку про оцінку майна від 18.05.2022 - ринкова вартість вказаної ділянки на даний час становить 135 500 грн. та вартість будинку становить 78 400 грн. (а. с. 30 - 31, 142 - 157)

24.09.2010 земельна ділянка площею 0,0425 га, кадастровий номер :01:053:5110 за адресою: АДРЕСА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,5 кв.м. Відповідно до висновку про оцінку майна від 18.05.2022 - ринкова вартість ділянки складає 93 500 грн., а ринкова вартість будинку становить 218 500 грн. (а. с. 37, 83 - 99)

21.05.2018 автомобіль легковий марки «MITSUBISHI» модель «Outlander 2.4 CVT Ultimate», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до висновку про оцінку майна від 18.05.2022 - ринкова вартість автомобіля на даний час становить 519 700 грн. (а.с. 48, 73 - 81)

Право власності на вказане майно було зареєстровано на відповідача.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що вищевказане майно, з приводу якого виник спір, набуте сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Доказів на спростування зазначених обставин, матеріали справи не містять.

Як встановлено судом та підтверджується відповідними Висновками про оцінку майна, загальна вартість майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя та заявлена до поділу, на даний час становить 3 570 100 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені статтею 57 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 зазначеної норми особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Аналіз наведених норм сімейного законодавства та положень процесуального закону щодо обов`язку доказування обставин, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України), дає підстави для висновку, що у разі придбання майна у період зареєстрованого шлюбу спільність майна презюмується, а тягар доказування відсутності спільного майна покладається на сторону, яка це оспорює.

Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини.

Проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судом обставини та положення статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спільного майна, позивачем не доведено.

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).

Зважаючи на наведене вище, суд вважає що справедливим і співмірним поділом спірного майна, що не буде порушувати їх права, є їх поділ шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , земельну ділянку 73, площею 0,0425 га, кадастровий номер :01:053:5111 за адресою: АДРЕСА_3 , всього на загальну суму 1 574 250 грн., а за відповідачем ОСОБА_2 - право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0616 га для ведення садівництва, кадастровий номер :01:053:5134 за адресою: АДРЕСА_2 за вказаною адресою та автомобіль «MITSUBISHI» модель «Outlander 2.4 CVT Ultimate», всього на загальну суму 1 995 850 грн.

У відповідності до вимог статті 601 ЦК України, статті 265 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести зарахування розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 156 000,00 грн., та розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 366 800,00 грн., визначивши різницю суми в розмірі 210 800,00 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , у рахунок грошової компенсації вартості різниці реальної частки виділеного майна у відповідність до ідеальної частки власника.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 7 952,85 грн. та вартість оцінки майна у розмірі 5 600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Здійснити розподіл майна подружжя шляхом:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , земельна ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,0425 га, кадастровий номер :01:053:5111.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок за адресою АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,0616 га, кадастровий номер :01:053:5134.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на садовий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Matsubishi Outlander», 2018 р.в., номер кузова НОМЕР_1 .

В рахунок компенсації вартості майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 421 600 грн, вартість оцінки майна у розмірі 5 600 грн, судовий збір у розмірі 8 891,90 грн, а всього 436 091,90 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 14.02.2023.