Номер провадження: 22-ц/813/3413/23
Справа № 494/826/22
Головуючий у першій інстанції Римар І. А.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 06 липня 2022 року про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Березівська міська рада Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 ОСОБА_1 подала заяву про встановлення факту, що її мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вступила в управління та володіння спадковим майно, а саме 1/2 частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-32).

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 06 липня 2022 року вирішено відмовити у відкритті провадження (а.с. 34).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що метою встановлення факту прийняття спадщини заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадково майна, тобто даний факт породжує юридичні наслідки та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту прийняття спадщини. Окрім того, апелянт посилається на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України наведеного в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якого, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, котра у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження (а.с. 36-43).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час, місце та порядок проведення судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали. Апелянт подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини та посилається на те, що після смерті її діда ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого її дід є власником вищевказаної частини будинку, тому просить визнати факт виникнення в неї права власності на частину житлового будинку. До матеріалів справи долучено постанову Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 01.02.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо вищевказаного будинку. Також , у постанові зазначено, що відмова у вчиненні нотаріальної дії може бути оскаржена в суді за правилами позовного провадження. Вказана постанова нотаріуса є діючою та доказів її скасування заявником не надано. За результатами розгляду заяви суд вирішив відмовити у відкритті провадження в справі, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, на думку суду першої інстанції, вбачається спір про право.

Апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

За обставинами даної справи ОСОБА_1 подала заяву про встановлення факту, що її мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вступила в управління та володіння спадковим майно, а саме 1/2 частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В додатках до заяви ОСОБА_1 подала постанову державного нотаріуса № 242/02-31 від 01.02.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що спадкоємцем ОСОБА_1 не надано жодних доказів прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Апеляційний суд зауважує, що правовідносини зі спадкування після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 виникли під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року та відповідно саме вони мають застосовуватись при вирішенні питання щодо прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Нормативно-правова база

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме в п. 1 наведений у цивільному процесуальному кодексі перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію .

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної (п. 16 Постанови).

Оцінка апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України). В судовому рішенні, серед іншого, повинні міститися мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи відповідне судове рішення (мотивувальна частина ухвали, п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

За обставинами даної справи заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення прийняття спадщини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Закон встановлює невичерпний перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Факт не оскарження постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2022 не впливає на здійснення заявником її прав та не перешкоджає її зверненню до суду з заявою про прийняття спадщини в порядку окремого провадження. Разом з тим, суд першої інстанції не зазначив з яких підстав він дійшов висновкуіснування спору про право в даній справі, зокрема між ким з суб`єктів спадкових відносин, з огляду на що апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та скасовує ухвалу суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вище наведене в сукупності, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 06 липня 2022 року про відмову у відкритті провадження скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік