У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2023 Справа №607/2651/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Фавори-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал-Л» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Фавори-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал-Л» про захист прав споживачів, просить визнати неналежним виконанням умов договору; у зв`язку із застосуванням відповідачами обману стягнути 500 грн., які відповідачі стягують за договором, та матеріальну шкоду у подвійному розмірі 10 000 гривень солідарно.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 з позовом до тих же відповідачів з тим самим предметом та з однакових підстав, що і у позовній заяві у даній справі вже звертався до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, зокрема у справі № 607/2203/23.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2023 року у справі № 607/2203/23 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Не усунувши недоліки позовної заяви у справі № 607/2203/23, та до повернення попередньої позовної заяви, знову звернувся з таким самим позовом, з такими ж недоліками.

Суддя також бере до уваги те, що згідно інформації з офіційного сайту Тернопільського міськрайонного суду, ОСОБА_1 з 01 червня 2021 року більше 50 разів звертався з різними позовами, відповідачами яких є, серед іншого, ДП «Фавори-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Дружба сервіс-житло 1».

Кожна людина має право на судовий захист. Однак право на судовий захист не є абсолютним. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що «право на суд» та «право на доступ до суду» може бути обмежене. Обмеження можуть бути введені, оскільки це право «за своєю природою потребує з боку держави регулювання, яке може варіюватися у часі та просторі в залежності від потреб та ресурсів суспільства та громадян» (Golder проти Сполученого Королівства). При накладені обмежень державі дозволяються певні межі розсуду, але будь-яке обмеження не може бути таким, щоб воно зменшувало саму сутність цього права людини. Однією з підстав для обмеження права на звернення до суду за захистом є використання цього права в цілях, які явно суперечать цілям звернення до судового органу, тобто не для захисту та відновлення прав та свобод, а для негативного впливу на іншу сторону судового процесу, для перешкоджання належній роботі суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду. Така поведінка має ознаки зловживання.

Зловживання правом на звернення до суду становить собою такий вид зловживань процесуальним правом, за якого, вся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною. Вичерпного переліку випадків, які вважають зловживанням правом на судовий захист не встановлено ані процесуальними кодексами, ані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Судова практика, серед іншого, визначає такі випадки як зловживання правом на звернення до суду: що заява до суду є вочевидь сутяжницька, має місце чергове звернення з завідомо безпідставною, явно необґрунтованою заявою, звернення з аналогічними, тотожними заявами, які вже подавалися раніше і були визнані неприйнятними (M. проти Сполученого Королівства); подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (постанова Верховного Суду у справі № 367/5934/17-ц від 02 вересня 2019 р.), подання заяви, що явно позбавлена реальної мети або яка взагалі не стосується законних об`єктивних інтересів заявника (Bock проти Німеччини), подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (постанова Верховного Суду у справі № 757/64933/17-ц від 11 вересня 2019 р.).

Правова система має бути спроможною захистити себе від сутяжників, і саме національні органи мають запровадити ефективний судовий механізм захисту щодо позовів таких осіб, без обов`язкового використання заходів, що впливають на обсяг їх дієздатності (рішення ЄСПЛ у справі SalontajiDrobnjak проти Сербії від 13 жовтня 2009 року).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із частиною другої статті 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Вказаний перелік не є вичерпним.

Враховуючи вищевикладене, а саме - подання ОСОБА_1 позовної заяви без будь-яких належних додатків та без квитанції про сплату судового збору, без надіслання позовної заяви іншим учасникам, подання позивачем до суду до одних і тих самих відповідачів великої кількості позовів, за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, з тих самих підстав, вказані дії судом визнаються зловживанням процесуальними правами.

Згідно з частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Окрім того, відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України, заява повертається, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно повернути позивачу на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України та пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 44, 148, 185, 353-355 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Фавори-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал-Л» про захист прав споживачів - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала в частині стягнення штрафу може бути пред`явлена до примусового виконання протягом шести місяців.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк