ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 березня 2023 року м. Чернівці

справа № 713/27/23

провадження 22-ц/822/183/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Литвинюк І.М., Височанської Н.К.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 9 січня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Просив витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 шиферні листи в кількості 400 штук, що належать ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 9 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі, позовну заяву з додатками повернуто позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції від 9 січня 2023 року скасувати, відкрити провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що Постановою слідчого про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.02.2018 року, шиферні листи в кількості 400 штук визнані речовими доказами та прилучені до матеріалів кримінального провадження за ч.1 ст.190 КК України, однак вважає, що на даний час відпала необхідність у проведенні слідчих дій щодо них.

Апелянт посилається на те, що він неодноразово звертався до слідчих органів, а також оскаржував бездіяльність слідчого щодо вирішення питання зазначених речових доказів.

Вважає, що його вимоги є обгрунтовані та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки незважаючи, на те, що кримінальне провадження триває ще з 2018 року, однак, предметом спору є витребування майна з чужого незаконного володіння.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна - шиферних листів в кількості 400 штук з чужого незаконного володіння. Посилався на те, що слідчим відділом Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування №0000073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України. В матеріалах досудового розслідування є відомості про те, що в період часу з 19.02.2018 року по 21.02.2018 року невідома особа, шляхом обману під приводом продажу шиферних листів в кількості 400 штук через мережу Інтернет-продажу «OLX» заволоділа грошовими коштами ОСОБА_2 , в сумі 33700,00 гривень, які потерпілий перерахував на картковий рахунок карти «Приватбанку» за шифер в кількості 400 шт. Вилучений шифер визнано речовим доказом.

Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження, враховуючи те, що досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000073 на даний час триває.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що забезпечення проведення кримінального провадження, збір і оцінка доказів покладається в першу чергу на органи досудового розслідування і є їх виключною компетенцією.

Встановлення обставин шахрайських дій під час придбання шиферу повинні оцінюватись органом досудового розслідування в межах порушеного кримінального провадження за ст.190 ч.1 КК України.

Такі питання вирішуються судом у межах відповідного кримінального провадження та в порядку кримінального процесуального законодавства. Ці юридичні факти не можуть встановлюватися та відповідна їм правова оцінка не надається під час розгляду іншої справи та за правилами, в тому числі й цивільного судочинства.

Аналізуючи зміст позовної заяви та доданих документів, враховуючи те, що досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000073 на даний час триває, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що слідчим відділом Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування №0000073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_1 було завдано збитків. Постановою слідчого від 22.02.2018 року про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, шиферні листи в кількості 400 штук визнані речовими доказами та прилучені до матеріалів кримінального провадження за ч.1 ст.190 КК України.

Враховуючи те, що досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000073 на даний час триває, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відкриття провадження, оскільки зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач не позбавлений права на захист свого права у порядку кримінального судочинства.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Оскаржувана ухвала відповідає нормам процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 9 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 13 березня 2023 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк