Ухвала

17 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 308/6118/16-ц

провадження № 61-2180ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року та від 24 травня 2022 року у складі судді: Придачук О. А., та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 січня 2023 року у складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Кожух О. А., Готра Т. Ю., у справі за заявою Ужгородської районної ради про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Ужгородська районна рада звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 308/6118/16 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року з урахуванням ухвали цього суду від 24 травня 2022 року про виправлення описки, заяву Ужгородської районної ради задоволено. Допущено поворот виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 308/6118/16-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В порядку повороту виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 308/6118/16-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Ужгородської районної ради виплачену суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11 983,07 грн та суму виплаченої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року та від 24 травня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 січня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Оскарження ухвали щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення та щодо повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення передбачено пунктами 19 та 29 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року та від 24 травня 2022 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від 16 січня 2023 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року та від 24 травня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 січня 2023 року у справі за заявою Ужгородської районної ради про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков