Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7998/18
Провадження № 2/644/498/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., за участю секретаря судового засідання Плаксій К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітана поліції Гурової І.П., погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова Латишевим С.Ю., поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 21.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна. В обґрунтування клопотання вказано наступне.

До ВП №1№ 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області із заявою звернувся ОСОБА_1 , який прохає вжити заходів до мешканців кв. АДРЕСА_1 , які організували на надають місце для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин за вказаною вище адресою.

23.02.2023 в проміжок часу з 17:06 по 18:06, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Матвієвської Г.В., в ході проведення обшуку слідчим СВ ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області Рашидовим Д.Х. за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено:

- фрагмент полімерної пляшки із полімерним наперстком з фольгою, на яких є нашарування невідомої речовини;

- скляна лампочка із нашаруванням речовини блідо-жовтого кольору;

- пластикова трубка помаранчевого кольору із нашаруванням невідомої речовини;

- прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Відомості за даним фактом 21.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України.

Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримали. На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що ВП №1№ 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в

Харківській області за процесуального керівництва Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000115 від 21.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2023 в проміжок часу з 17:06 по 18:06, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Матвієвської Г.В., в ході проведення обшуку слідчим СВ ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області Рашидовим Д.Х. за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено:

- фрагмент полімерної пляшки із полімерним наперстком з фольгою, на яких є нашарування невідомої речовини;

- скляна лампочка із нашаруванням речовини блідо-жовтого кольору;

- пластикова трубка помаранчевого кольору із нашаруванням невідомої речовини;

- прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Постановою слідчого вищевказане майно 23.02.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000115 від 21.01.2023.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. За таких обставин приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно в ході проведення обшуку 23.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- фрагмент полімерної пляшки із полімерним наперстком з фольгою, на яких є нашарування невідомої речовини;

- скляна лампочка із нашаруванням речовини блідо-жовтого кольору;

- пластикова трубка помаранчевого кольору із нашаруванням невідомої речовини;

- прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Попова В.О.