ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/53/23 Справа № 175/4362/20 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
31 січня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Красвітної Т.П.,
суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,
за участю секретаря Сахарова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментним зобов`язанням щодо утримання неповнолітньої дитини та дружини, стягнення додаткових витрат понесених у зв?язку з навчанням, стягнення щомісячних аліментних виплат,-
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року, з врахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментним зобов`язанням щодо утримання неповнолітньої дитини та дружини, стягнення додаткових витрат понесених у зв?язку з навчанням, стягнення щомісячних аліментних виплат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_1 , за період з травня 2018 року по листопад 2020 року включно, у відповідності до умов шлюбного договору від 26.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 624635,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у зв`язку із навчанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період 2018-2020 років, у відповідності до умов шлюбного договору від 26.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 139335,56 грн. В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 34561,83 грн.

ОСОБА_1 13 грудня 2022 року звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути на її користь з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в загальному розмірі 95000,00 грн. (а.с. 1-4 т. 2).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 79049,20 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України).

Згідно ч. 4 вказаної вище статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Крім того, частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила орієнтовний розрахунок судових витрат, а також вказала, що остаточний розрахунок та докази цих витрат надасть суду відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено докази понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, остання звернулась 13.12.2022 року, що підтверджується інформацією на поштовому конверті (а.с. 20 т. 2).

Враховуючи постановлення апеляційним судом постанови 06 грудня 2022 року, останнім днем строку, встановленого ч. 8 статті 141 ЦПК України для подання доказів, є 12.12.2022 року, адже п`ятий день після ухвалення судового рішення припадає на вихідний (11.12.2022 року - неділя).

ОСОБА_1 було подано заяву про поновлення строку, встановленого ч. 8 статті 141 ЦПК України, у зв`язку з відрядженням адвоката Шута А.І., який працює юристом у ТОВ "Мікспак", у період з 07.12.2022 по 10.12.2022 до м. Києва, та у період з 11.12.22 по 13.12.22 до м. Ужгорода Закарпатської області; а також у зв`язку з перебуванням у черговій відпустці іншого адвоката Алєксєєнка А.І. з 05.12.2022 по 20.12.2022, на підтвердження чого надані відповідні докази.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 127 ЦПК України).

Отже, враховуючи незначний пропуск позивачкою строку для подання доказів про розмір витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, колегія дійшла висновку про можливість його поновлення.

ОСОБА_1 було надано на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу копію договору про надання правової допомоги від 25 січня 2021 року, укладеного між адвокатом Алєксєєнком А.І. та ОСОБА_1 (а.с. 77-78 т.1); копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю Алєксєєнком А.І. (а.с. 76 т.1); копію ордеру на надання правничої допомоги від 23.09.2021 року (а.с. 54 т.2); копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 25.01.2021 (а.с. 7 т.3); копію розрахунку та акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 08.12.2022 на загальну суму 45000,00 грн. (а.с. 10 т.3); копію рахунку №1 від 08.12.2022 року на загальну суму 45000,00 грн. (а.с. 12 т.3).

Згідно змісту розрахунку та акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 08.12.2022 позивачці адвокатом Алєксєєнком А.І. було надано наступні послуги професійної правничої допомоги: складання та подання позовної заяви та заперечень на відзив, вартістю 12000,00 грн; представництво та захист у судових засіданнях (11 судових засідань), вартістю 33000,00 грн. з розрахунку 3000,00 грн. за одне судове засідання (а.с. 10-11 т.3).

Згідно пояснень представника позивачки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вартість складання та подання позовної заяви за умовами вказаного вище розрахунку та акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 08.12.2022 склала 10000,00 грн, а вартість складання та подання заперечень на відзив склала 2000,00 грн., що підтверджується звукозаписом та протоколом судового засідання від 31.01.2023 року.

Колегія зауважує, що позовна заява ОСОБА_1 у даній справі була подана 07.12.2020 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви (а.с. 1 т.1).

Таким чином, договір з адвокатом Алєксєєнком А.І. позивачка уклала лише 25 січня 2021 року, тобто після подання нею позовної заяви.

Отже, колегія дійшла висновку, що витрати позивачки, які зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг №4 від 08.12.2022 щодо складання та подання позовної заяви адвокатом Алєксєєнком А.І., вартістю 10000,00 грн, не підтверджуються матеріалами справи та не можуть бути покладені на відповідача.

Колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Алєксєєнком А.І. у даній справі, що підтверджуються матеріалами справи, а саме підготовку та подання заперечень на відзив, вартістю 2000,00 грн, та представництво у судових засіданнях (11 судових засідань), вартістю 33000,00 грн., що всього становить 35000,00 грн.

Також позивачкою на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги від 23 вересня 2021 року, укладеного між адвокатом Шутом А.І. та ОСОБА_1 (а.с. 27-28 т.2); копію ордеру на надання правничої допомоги від 29.11.2021 року (а.с. 29 т.2); копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 23.09.2021 (а.с. 15 т.3); копію розрахунку та акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 08.12.2022 на загальну суму 50000,00 грн. (а.с. 16-17 т.3); копію рахунку №1 від 08.12.2022 року на загальну суму 50000,00 грн. (а.с. 18 т.3).

Згідно змісту розрахунку та акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 08.12.2022 позивачці адвокатом Шутом А.І. було надано наступні послуги професійної правничої допомоги: представництво та захист у судових засіданнях (5 судових засідань), вартістю 15000,00 грн. з розрахунку 3000,00 грн. за одне судове засідання; складання та подання апеляційної скарги з додатковими поясненнями, вартістю 15000,00 грн; складання та подання касаційної скарги, вартістю 20000,00 грн., що загалом становить 50000,00 грн. (а.с. 16-17 т.3).

Колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Шутом А.І. у даній справі, що підтверджуються матеріалами справи, а саме підготовку та подання апеляційної скарги з додатковими поясненнями, вартістю 15000,00 грн, касаційної скарги, вартістю 20000,00 грн., а також представництво у судових засіданнях (5 судових засідань), вартістю 15000,00 грн., що всього становить 50000,00 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджено надання адвокатами Алєксєєнком А.І. і Шутом А.І. послуг ОСОБА_1 з професійної правничої допомоги на загальну суму 85000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №465/3458/15-ц, від 09 листопада 2021 року у справі №759/14346/16.

Від відповідача заперечень щодо неспівмірності витрат позивачки на професійну правничу допомогу до апеляційного суду не надійшло.

Колегія звертає також увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено відповідачем, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Такі висновки відповідають також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-22131 св 19).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 79049 (сімдесят дев`ять тисяч сорок дев`ять) грн. 20 коп.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат, понесених позивачкою у даній справі на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк, встановлений для подання доказів понесення судових витрат.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 79049 (сімдесят дев`ять тисяч сорок дев`ять) грн. 20 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова