Справа № 199/6463/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, виданого 05 червня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду від 30 серпня 2016 року по цивільній справі №199/6463/15-ц (провадження №2/199/277/16) за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся боржник ОСОБА_2 через свого представника із вищевказаною заявою, в якій просив суд визнати виконавчий лист суду №199/6463/15, виданий 05 червня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду від 30 серпня 2016 року по цивільній справі №199/6463/15-ц (провадження №2/199/277/16) про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 кредитної заборгованості в сумі 626488,83 гривень та судового збору в розмірі 1218 гривень. В обґрунтування своєї заяви боржник послався на те, що рішення суду, на яке видано спірний виконавчий лист, внаслідок його апеляційного оскарження набрало законної сили 27 лютого 2019 року, а тому трирічний строк для пред`явлення спірного виконавчого листа суду для виконання має обчислюватись саме із вказаної дати, і цей строк було пропущено стягувачем, оскільки спірний виконавчий лист суду було пред`явлено до виконання лише 11 квітня 2022 року. За таких обставин, посилаючись на практику суду касаційної інстанції, заявник просив суд задовольнити його заяву в повному обсязі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання.

В судовому засіданні представник боржника вимоги заяви свого довірителя підтримав, просив заяву задовольнити з викладених у ній підстав.

Інші учасники розгляду заяви в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, в зв`язку із чим у відповідності до ст.432 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд заяви по суті за такої явки учасників її розгляду.

Вислухавши представника боржника, дослідивши матеріали заяви та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/6463/15-ц (провадження №2/199/277/16) за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками розгляду якої по суті 30 серпня 2016 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

27 лютого 2019 року за наслідками апеляційного перегляду вищевказаного рішення суду першої інстанції Дніпровським апеляційним судом своєю постановою апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині стягнення зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» судового збору, у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

27 січня 2020 року постановою Верховного Суду за наслідками касаційного перегляду вказаної вище постанови суду апеляційної інстанції касаційну скаргу АТ «ОТП Банк» залишено без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

05 червня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на вищевказане рішення суду відносно боржника ОСОБА_2 видано виконавчий лист №199/6463/15 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 23717,07 доларів США (за курсом НБУ становить 626488,83 гривень), з яких: 23717,07 доларів США сума основного боргу, 4765,71 доларів США відсотки за користування кредитом. При цьому у вказаному виконавчому листі зазначено, що рішення суду, на яке цей виконавчий лист було видано, набрало законної сили 27 лютого 2020 року, що з огляду на положення ст.ст.273, 384 ЦПК України в контексті дати ухвалення постанови Дніпровського апеляційного суду та результатів касаційного перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанції безсумнівно свідчить, що означена дата набрання рішенням законної сили у виконавчому листі проставлена із помилкою (опискою) в частині зазначення року вказано 2020 рік замість 2019 року.

11 квітня 2022 року стягувачем було пред`явлено спірний виконавчий лист до виконання до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а вже наступного дня 12 квітня 2022 року постановою державного виконавця означеного територіального органу ДВС відкрито виконавче провадження №68784482.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Нормою ст.223 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду від 30 серпня 2016 року) визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Положеннями ст.384 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ст.419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Згідно ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом норм ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, різновидом яких є виконавчий лист суду, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Вказані строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених положень цивільного процесуального законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачені ст.432 ЦПК України, і їх можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав. Наведений правовий висновком узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 24 червня 2021 року по справі №750/9956/17, від 03 серпня 2021 року по справі №814/775/20, від 09 вересня 2021 року по справі №824/67/20, від 03 серпня 2022 року по справі №756/10266/15-ц.

Стосовно обставин і вимог заяви ОСОБА_2 , яка розглядається, то як встановлено судом в ході розгляду даної заяви боржника, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року по цивільній справі №199/6463/15-ц (провадження №2/199/277/16), на яке було видано спірний виконавчий лист суду відносно боржника ОСОБА_2 , останнім в апеляційному порядку не оскаржувалось, однак апеляційну скаргу на нього (рішення суду) подавав один зі співвідповідачів по справі ОСОБА_4 , за наслідком розгляду якої Дніпровським апеляційним судом своєю постановою від 27 лютого 2019 року означене рішення суду першої інстанції скасовано в частині вимог, пред`явлених позивачем до апелянта. А оскільки цивільне процесуальне законодавство, чинне як на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, так і на момент ухвалення постанов судом апеляційної та касаційної інстанцій, а також на момент видачі спірного виконавчого листа суду, не передбачало і не передбачає вибіркового набрання законної сили рішенням суду, зокрема в частині одного із відповідачів, в тому числі у випадку, якщо цей відповідач не оскаржував такого рішення суду, то ж означене рішення суду від 30 серпня 2016 року набрало законної сили щодо ОСОБА_2 з дня прийняття постанови суду апеляційної інстанції, тобто 27 лютого 2019 року. При цьому на момент набрання законної сили не впливає факт касаційного оскарження вказаного рішення суду, враховуючи результат такого оскарження та зміст норм ст.ст.273, 384 ЦПК України. В свою чергу, з огляду на норму ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічний строк пред`явлення спірного виконавчого листа суду, виданого відносно боржника ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного оскарження 27 лютого 2019 року, сплив 28 лютого 2022 року (останній день строку), а стягувачем такий спірний виконавчий лист пред`явлено до виконання лише 11 квітня 2022 року. Таким чином, встановлений законом трирічний строк пред`явлення до виконання спірного виконавчого листа суду відносно боржника ОСОБА_2 сплив незадовго до моменту його пред`явлення до виконання, що відповідно до наведеної вище правової позиції судів касаційної інстанції та усталеної судової практики щодо тлумачення норми ст.432 ЦПК України є достатньою підставою для визнання такого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже і задоволення заяви боржника ОСОБА_2 , однак частково шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа суду, виданого лише відносно цього боржника та лише щодо стягнення кредитної заборгованості.

Частковість задоволення вимог заяви боржника ОСОБА_2 зумовлена тим, що з огляду на формулювання прохальної частини заяви, яка вирішується, боржник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, і виконавчий лист, який видано також відносно другого боржника ОСОБА_3 , що є неможливим, оскільки матеріали заяви не містять підтверджень наявності у боржника ОСОБА_2 повноважень звертатись до суду за захистом прав та інтересів такого другого боржника ОСОБА_3 . Крім того, частковість задоволення заяви зумовлена і тим, що заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист не тільки щодо кредитної заборгованості, а й стосовно стягуваних судових витрат. Однак, матеріали заяви не містять жодних доказів видачі такого виконавчого листа та здійснення його примусового виконання.

Стосовно зазначення у спірному виконавчому листі дати набрання законної судовим рішення як 27 лютого 2020 року, в той час як суд при постановленні даної ухвали посилається на 27 лютого 2019 року, то даній обставині вище за текстом судом вже надавалась оцінка, яка, з огляду на встановлені обставини та зміст приведених норм законодавства, зводиться до встановлення і констатації факту допущення описки при оформленні тексту спірного виконавчого листа в частині зазначення у ньому року набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-261, 263, 268, 272, 273, 353, 354, 355, 384, 419, 431, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, виданого 05 червня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду від 30 серпня 2016 року по цивільній справі №199/6463/15-ц (провадження №2/199/277/16) за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Виконавчий лист №199/6463/15, виданий 05 червня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду від 30 серпня 2016 року по цивільній справі №199/6463/15-ц (провадження №2/199/277/16) відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором у розмірі 23717,07 доларів США (за курсом НБУ становить 626488,83 гривень), визнати таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 08 лютого 2023 року.

Суддя А.М. Авраменко