справа № 208/3454/22
№ провадження 2/208/298/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
04 січня 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Сушкової Л.І., за участю секретаря судового засідання Дарчук М.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
в с т а н о в и в:
I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
У своєму позові позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою
В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 01.03.2003 року р. № 1082 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2003року, відповідно до якого, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ним згідно вимог законодавства України.
В даній квартирі, до 2009 року він проживав разом з колишньою дружиною ОСОБА_2 та двома своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що були зареєстровані разом з ним в даній квартирі.
У 2009році наші з дружиною стосунки не склалися, вони вирішили розлучитися, шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано 05.05.2009 року. Він переїхав жити в інше місто, а дружина з синами залишились проживати в даній квартирі. У січні 2015 року ОСОБА_2 повідомила його, що вони з синами переїжджають з міста Кам`янське у Волинську область. З цього часу в квартирі ніхто не проживає.
Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої 01.07.2022 року будинковою управляючою компанією ТОВ «Оселя», у даній квартирі зареєстровано четверо осіб, а саме він ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Однак, відповідачі прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою, хоча фактично, з січня 2015 року по даний час в зазначеній квартирі не проживають. З 2018 року вони спілкуються рідко, їх точне місце проживання позивачу не відомо. Напочатку 2015 року, зокрема у січні 201 5року, вони виїхали з квартири. Цей факт підтверджують сусіди - мешканці багатоквартирного будинку, про що складено акт від 04.07.2022 року будинковою управляючою компанією ТОВ «Оселя». В свою чергу відповідачі, які не проживають за адресою: квартира АДРЕСА_1 , втратили право на користування квартирою, внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік.
Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, оформлення субсидії та інше, чим об`єктивно порушуються його права, тому він змушений звернутися за захистом до суду.
II. Заяви, клопотання позивача, відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку.
Відповідачі до суду відзив не надали.
III. Процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 17.08.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до положень ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 01.03.2003 року р. № 1082 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2003року, відповідно до якого, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ним.
В даній квартирі, до 2009 року позивач проживав разом зі своєю сім`єю, а саме дружиною ОСОБА_2 та двома своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що були зареєстровані разом з ним в даній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 001187950 від 01.07.2022 року, виданої ТОВ «Оселя».
У 2009 році шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано 05.05.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис№ 108.
У січні 2015 року відповідачі виїхали з квартири, що підтверджується актом про непроживання від 04.07.2022 року, складеним будинковою управляючою компанією ТОВ «Оселя».
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як роз`яснено в п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
VI. Висновки суду.
Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, а тому суд про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, підлягають задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992.40 грн. з відповідачів.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України,ст.ст. 72, 150ЖКУкраїни ст.ст. 5,7, 19, 89, 268, 272, 273, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути судовий збір з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 992,40 грн. на користь ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
Суддя Сушкова Л. І.