ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1340/20

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/527/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар: Шапко В.М.

Сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_3 .

Оскаржується рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 грудня 2022 року, повний текст складено 03 січня 2023 року.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 116,4 кв.м, житловою площею 42 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26883897 від 09.12.2015 року;

- скасувати свідоцтво на право власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер 49385812 від 09.12.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.08.1995 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір дарування, за яким він набув право власності (прийняв у дар) незакінчений будівництвом, але не зданий в експлуатацію жилий будинок з надвірними будівлями, процент зносу становив 10%, процент готовності 100%, за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрацію будинку, як того вимагали норми чинного на той час ЦК УРСР, не здійснив через наявність незакінченого будівництвом будинку за цією адресою. За усною домовленістю між ним та відповідачем, останній залишився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Він, позивач, з дозволу Чернігівської міської ради побудував ще один будинок на вказаній земельній ділянці, проте дізнався, що ОСОБА_3 набув право власності на неї на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 22.10.2015 року Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області. Також йому стало відомо, що ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 09.12.2015 року Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області. Вказане свідоцтво відповідач отримав незаконно, оскільки на момент реєстрації об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 взагалі не існувало. Таким чином, здійснивши незаконну реєстрацію, відповідач позбавив його, позивача, права власності на будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, якою він користується, та на якій знаходиться належне йому нерухоме майно.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 31.08.2022 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості правонаступників позивача ОСОБА_4 .

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 грудня 2022 року позовні вимоги задоволені частково: скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області від 09.12.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26883897, та Свідоцтво на право власності на нерухоме майно (житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 ), індексний номер 49385812 від 09.12.2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення у частині задоволених вимог до нього скасувати, ухвалити нове в цій частині про відмову в задоволених позовних вимог

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що позивач звернувся із позовними вимогами, які не є належним способом захисту права власності на нерухоме майно, оскільки судом не було з`ясовано, чи дійсно позивач є власником житлового будинку, незакінченого будівництвом, щоб мати підстави заявляти позов.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що саме йому, а не ОСОБА_4 був наданий дозвіл на побудову на тій же земельній ділянці допоміжних будівель (сараю, гаражу, лазні).

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що саме він і до цього часу володіє, користується цим будинком, він продовжив його будувати, ввів в експлуатацію.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, також наполягає на пропущенні позивачем строку позовної давності.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_4 , підтримує позовні вимоги.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд допустив до участі в справі адвоката Костіна С.С. як представника ОСОБА_1 , але адвокат не надав на підтвердження повноважень належного ордера.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 04.08.1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування, посвідчений Пилипенко Н.С. державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-61, згідно з яким ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4 прийняв у дар незакінчений будівництвом, але не зданий в експлуатацію жилий будинок з надвірними будівлями, процент зносу становить 10% і процент готовності становить 100%, що знаходиться в АДРЕСА_1 . З надвірних будівель наявні: Б-сарай, В-І сарай, навіс ВІ-І, туалет Г-I, огорожа № 1-2 (т.1 а.с.9). Вказаний договір не розірваний та недійсним не визнаний.

На час підписання Договору дарування від 04.08.1995року діяли норми ЦК УРСР 1963 року, якими передбачалася обов`язкова реєстрація Договору за місцем знаходження будинку у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації після здачі будинку в експлуатацію.

На час укладення Договору дарування житловий будинок по АДРЕСА_1 не був закінчений будівництвом, у зв`язку з чим не зареєстрований ОСОБА_4 .

Як стверджує позивач, за усною домовленістю з ОСОБА_3 , останній залишився зареєстрованим по АДРЕСА_1 . Такі твердження позивача відповідачем не спростовані.

З дозволу Чернігівської міської ради позивач побудував ще один будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

25.08.2000 року Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_4 виданий технічний паспорт на житлові будинки, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с. 15-19 т. 1).

21.12.2019 року позивач дізнався, що ОСОБА_3 набув право власності на неї на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 22.10.2015 року Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, з чим позивач не погодився та звернувся до Деснянського районного суду

м. Чернігова з позовом до ОСОБА_3 , Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.06.2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.09.2020 року, позовну заяву ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконним та скасовано п. 1.20 рішення Чернігівської міської ради п`ятдесят третьої сесії шостого скликання від 07.10.2015 рокупро затвердження технічної документації та передачі у власність безоплатно земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , площею 0,0800 га (кадастровий номер :02:051:0044). Скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно: серія та номер 46102142 від 22.10.2015 року, видавник: реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції, на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:051:0044, виданого на ім`я ОСОБА_3 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування від 04.08.2015 року відмовлено (а.с.117-123)

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що 23.02.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,080 га в АДРЕСА_1 . У заяві зазначено, що додатками до неї є: копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_3 , копія кадастрового плану та схема розміщення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в адміністративних межах Чернігівської міської ради, правовстановлюючі та інші документи. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0800 га у АДРЕСА_1 містить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 19.02.2015 року, відповідно до якого станом на дату формування витягу відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Згідно з витягом із рішення Чернігівської міської ради п`ятдесятої сесії шостого скликання від 27.04.2015 року надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,0800 га.

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Чернігівської міської ради із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,0800 га в

АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Пунктом 1.20 рішення Чернігівської міської ради п`ятдесят третьої сесії шостого скликання від 07.10.2015 року затверджено технічну документацію та передано ОСОБА_3 у власність безоплатно земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею 0,0800 га (кадастровий номер :02:051:0044).

22.10.2015 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:051:0044.

09.12.2015 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 116,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з рішення виконкому Чернігівської міської ради від 18.01.2016 № 13 виконавчий комітет міської ради вирішив присвоїти поштову адресу, в тому числі, власній земельній ділянці кадастровий номер :02:051:0044, загальною площею 0,08 га та власному житловому будинку, загальною площею 116,4 кв. м з господарськими будівлями ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 (скорочена адреса АДРЕСА_1 ).

За змістом статті 2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що з врахуванням висновків, викладених в рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.06.2020 року та постанові Чернігівського апеляційного суду від 16.09.2020 року, у державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області були відсутні правові підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна: житлового будинку, загальною площею 116,4 кв.м, житловою площею 42 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем. При цьому, задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора жодним чином не спричинить захисту інтересів позивача.

Апеляційний суд в цілому погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 був наданий дозвіл на побудову на тій же земельній ділянці допоміжних будівель (сараю, гаражу, лазні), не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки дозвіл на спорудження господарських будівель був наданий до укладання договору дарування.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку позовної давності апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки позивач зазначав, що про порушення своїх прав дізнався в грудні 2019 року в ході розгляду справи. Такі твердження позивача відповідачем не спростовані.

Доводи апеляційної скарги проте те, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_4 , підтримує позовні вимоги, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи ( т.2 а.с. 42 зворот). Крім того, ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_4 , матеріали справи не містять заяви ОСОБА_2 про відмову від позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд допустив до участі в справі адвоката Костіна С.С. як представника ОСОБА_1 , але адвокат не надав на підтвердження повноважень належного ордера не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ця обставина не стосується спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки договір дарування спірного житлового будинку від 04 серпня 1995 року не розірваний та не визнаний недійсним.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 10 березня 2023 року.

Головуюча: Судді: