Провадження № 2/204/3211/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

15 листопада 2023 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявоюАкціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк» (місце розташування за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), в інтересах якого діє представник Гребенюка Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом в якому просить судстягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 , мотивуючи вимоги тим, , що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 25.10.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 21.11.2022 утворилась заборгованість у розмірі 22649,87 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15496,43 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 7153,44 грн. Вказану суму, а також витрати по сплаті судового збору, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2023 відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання (а.с.63).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 вказану позовну заяву залишено без розгляду (а.с.140-141).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.08.2023 ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 було скасовано, справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.176-178).

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначила, що на підставі заяви б/н від 25.10.2010 розмір кредитного ліміту був збільшений до 6000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.Однак позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 15 496,43 грн., яка в два з половиною рази перевищує максимальний ліміт кредитування 6 000,00 грн., встановлений позивачем.Проте, жодних належних доказів підвищення кредитного ліміту більше ніж 6 000,00 грн. матеріали справи не містять. Крім того, відповідач вказує, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2021 по справі № 204/5662/17 позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» було задоволено в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 6 000,00 грн.Вказане рішення суду було повністю виконано відповідачкою в добровільному порядку. На підставі чого, остання вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просила в позові відмовити.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній вказує, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua), складають Договір про надання банківських послуг. Представник позивача вказує, щовідповідач користувалася послугами «Миттєва розстрочка», які призвели до збільшення розміру тіла кредиту.Послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається.Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач належним чином умови договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Зазначене призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на сьогоднішній день не погашена. Стосовно винесеного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2021 року по справі №204/5662/17,яким було задоволено частково позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 простягнення заборгованостіза кредитним договором, яким стягнутоз відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2010, яка виникла станом на 09.08.2017 у розмірі 6000,00 грн., в решті позовних вимог відмовлено, представник позивача зазначив, що кошти які надійшли на виконання вказаного рішення для повного погашення заборгованості за даним кредитним договором виявилося недостатньо. Представник позивача вважає, що раніше постановлене рішення суду, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитор права на отримання сум, передбачених умовами договору, який не припинив свою дію нараховані після винесення попереднього рішення суду.

На адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач наголошує, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2021 по справі № 204/5662/17 позовні вимоги було задоволено в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 гри., відповідно сплачена відповідачкою сума у розмірі 6000,00 грн. повинна була бути зарахована банком в рахунок погашення саме тіла кредиту.Враховуючи, щотіло кредиту було погашено повністю, жодних відомостей про використання кредитного ліміту, починаючи з 16.10.2016 надана позивачем банківська виписка не містить. Таким чином, намагання позивача збільшити суму заборгованості по тілу кредиту шляхом введення суду в оману щодо отримання відповідачкою додаткових кредитних коштів на умовах сервісу «Миттєва розстрочка» не підтверджується, а навпаки спростовується банківською випискоювід 02.07.2016, з якої вбачається щовідповідачем було проведена операція поповнення картки на суму 5 992,07 грн., після чого баланс на карті дорівнював 5 992,07 грн., залишок заборгованості на вказану дату складав - 0. Таким чином, на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив відповідачка наполягає на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.194).

Відповідач повідомлена про слухання справи належним чином, до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд в позові відмовити в повному обсязі (а.с.196).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 25.10.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк»та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на підставі анкети-заяви(а.с.20).

Згідно довідки керівника напрямку операційного обслуговування ГО Іванова Н.М. вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано картки PKMIMUUNEMBOSSED CREDIT 1-4% від 30.04.2012терміном дії до 02/18 та карта «Універсальна» від 19.02.2015 терміном дії до 08/18(а.с.19).

Як вбачається із матеріалів справи, розмір кредитного ліміту збільшився до 6000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, після чого 02.08.2018 його зменшено до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку (а.с.18).

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 21.11.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 22649,87 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15496,43 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 7153,44 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У заяві позичальника від 25.10.2010 процентна ставка та строк дії кредитного договору не зазначені.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.10.2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (25.10.2010) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20.12.2022), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.10.2010 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене, позивач вправі вимагати через суд захисту своїх прав лише шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі встановленого кредитного ліміту у сумі 6000 грн. Це узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. При розгляді справи встановлено, що фактичний розмір отриманих коштів за договором складає 6000 грн, що не оспорювала і відповідач, посилаючись на ці обставини у своєму відзиві на позов.

У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, то набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановленозаконом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2021 позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2010, яка виникла станом на 09.08.2017, у розмірі 6000 грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог ПАТКБ «Приватбанк» відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, вказане рішення суду було виконано відповідачем в повному обсязі, що підтверджується квитанцією про сплату заборгованості №0.0..1 від 13.05.2021 у розмірі 6 000,00 грн (а.с.101).

Посилання позивача на ті обставини, що сума заборгованості за тілом кредиту складає 15496,43 грн. належними та допустимими доказами не підтверджені.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази підвищення кредитного ліміту більше ніж 6 000,00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 61-28582ск18.

З огляду на викладене, за умови стягнення суми заборгованості 6000грн.-тіла кредиту станом на 09.08.2017 за судовим рішенням по справі №204/5662/17, добровільню оплатою відповідачкою дпної суми по реквізитам банку та відсутністю доказів подальшого користування відповідачем кредитною карткою позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 81,89, 141, 264 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволені позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк» (місце розташування за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), в інтересах якого діє представник Гребенюка Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк», , (місце розташування за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50);

Представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50);

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ,(місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя: С.В.Чудопалова