Справа № 461/637/23
Провадження № 2/461/704/23
УХВАЛА

20.02.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді Романюка В.Ф.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Галицького районного суду м. Львова Романюка В.Ф. знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

20.02.2023 р. від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Романюка В.Ф.

Заява про відвід мотивована тим, що при постановленні ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2023 про прийняття справи до розгляду, відкриття провадження у даній справі та призначення справи до судового розгляду, суддею Романюком В.Ф. було усвідомлено та грубо порушено на користь позивача у справі норми Закону, а саме: ст.ст. 8, 19, 125, 129 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст.ст. 8, 9, 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та грубо проігноровано правові позиції Верховного Суду. Враховуючи вищевикладене у відповідача ОСОБА_1 виникає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Романюка В.Ф., а тому просить його заяву про відвід задоволити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Розглянувши заяву про відвід, суд вважає її необґрунтованою через те, що зазначені відповідачем в заяві про відвід обставини не є підставою для відводу судді, що передбачені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заява позивача про відвід надійшла в канцелярію суду 20.02.2023 року. Судове засідання у справі призначене на 01.03.2023 р., тобто з дня подачі заяви про відвід до дня наступного судового засідання - більше 3 днів.

Відповідно до частини 1ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Таким чином, незгода відповідача з процесуальними діями головуючого не є підставою для відводу.

Головуючим не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про його упередженість, очевидність майбутнього судового рішення і тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відводу, передбачених ст. 36 ЦПК України.

За таких оставин, заява про відвід згідно з вимогами ч.3 ст. 40 ЦПК України повинна вирішуватись суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 33, 36, 40, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - через необґрунтованість заявленого відводу передати до канцелярії Галицького районного суду, для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, який буде здійснювати вирішення питання про відвід за письмовою заявою відповідача від 18.02.2023 р. про відвід судді Романюку В.Ф.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Романюк