Справа №173/1342/22
Провадження №2/173/150/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурхана С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (Позивач) звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (Відповідач) про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.09.2011. Підписавши заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами Банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Такий договір за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунка і кредитного договору. Таким чином відповідач підтвердила, що ознайомлена з названими документами і вони були надані їй у письмовій формі.

Позивач також вказав, що, вступаючи у правовідносини, сторони керувалися нормами про договір приєднання. Приєднання відповідача до угоди і дію договору підтверджує також факт користування відповідачем картковим рахунком, використання кредитних коштів та періодичне погашення заборгованості.

Умови та Правила передбачають можливість зміни кредитного ліміту за рішенням та ініціативою банку, списання коштів з рахунку клієнта за іншими договорами при настанні строку платежів, односторонню зміну банком цих Умов та Правил.

Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку і встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився. Позивач зазначив, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, однак свої зобов`язання належним чином не виконувала. Відтак, станом на 31.07.2022 року утворилася заборгованість у сумі 20819,45 грн., з яких: 2028,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18736,17 грн. - заборгованість за відсотками; 55,00 грн. - заборгованість по пені.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь вказану заборгованість з відповідача.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків було направлено на адресу Відповідача.

У строк, що визначений в ухвалі суду, відповідач відзив чи заперечення щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін не подала.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки від сторін не надходило клопотань про розгляд справи у загальному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_1 звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (яке в подальшому перейменовано на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») за наданням банківських послуг, підписала 26.09.2011 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В анкеті-заяві вказано, що відповідач бажає оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка "Універсальна 55 днів пільгового періоду". У цьому документі зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ці обставини підтверджуються даними копій анкети-заяви та довідкою про Умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем.

26.09.2011 року банк видав відповідачу кредитну картку зі строком дії до 08/15. Ці обставини підтверджуються даними довідки АТ КБ «Приватбанк» про видачу кредитних карток.

З моменту старту карткового рахунку кредитний ліміт збільшувався до 2000 грн. станом на 15.05.2012, та був зменшений до 0 грн. станом на 30.10.2019. Таке підтверджується даними довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, що оформлена на ім`я ОСОБА_1

26.09.2011 року сторони письмово узгодили основні умови кредитування (для кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»), а саме:

- тип кредитної лінії: відновлювальна;

- пільговий період (нарахування відсотків за ставкою 0,01 % річних): 55 днів за кожною витратою;

- базова відсоткова ставка: 2,5 %;

- розмір щомісячного платежу 7 % від заборгованості, але не менше, ніж 50 грн.;

- строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним;

- розмір комісії;

- розмір та спосіб нарахування пені за прострочення за кредитом.

Узгодження основних умов кредитування підтверджується даними Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", що підписана позичальником.

Факт користування відповідачем кредитною карткою і здійснення витрат кредитних коштів підтверджується випискою про деталі операцій за рахунком за договором із ОСОБА_1 станом на 12.08.2022.

Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами § 1-2 Глави 16, Глави 52, § 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви ОСОБА_1 ).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Надавши споживачу Довідку про умови кредитування, позивач виконав вказані вище вимоги щодо надання інформації споживачу. Отже, умови кредитування між сторонами, зокрема, і щодо розміру процентної ставки за користування кредитним коштами, вважаються узгодженими.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з розрахунком заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за тілом кредиту в сумі 2028,28 грн. Суд погоджується з цією сумою заборгованості, з огляду на виписку за договором, в якій детально зазначено всі операції за карткою.

Щодо заборгованості за відсотками, яку позивач визначає в сумі 18736,17 грн. суд приходить до таких висновків. Як було зазначено вище, умовами договору було визначено розмір відсоткової ставки - 2,5% щомісяця, що становить 30% річних. Проте, згідно з розрахунком заборгованості, який наданий позивачем відсотки нараховувались в різні періоди і в різних сумах, навіть незважаючи на те, що з 01.07.2014 року розмір заборгованості не змінювався та становив 2028, 28 грн. У зв?язку з чим, суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсотках не відповідає умовам договору, які були узгоджені із відповідачем. Наведений розрахунок очевидно не відображає умов договору, а тому неможливо покласти його в основу судового рішення.

Відповідно до наданого банком розрахунку, кількість днів прострочення сплати заборгованості за кредитним договором за період з 01.07.2014 року (дата початку виникнення заборгованості) по 31.07.2022 року (день розрахунку позивачем заборгованості) становить 2953 дня. Заборгованість за тілом кредиту складала 2028,28 грн. Отже розмір заборгованості за відсотками за вказаний період складає 4991, 26 грн. = (2028,28 х 30%) : 360) х 2953 дні. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 4991,26 грн.

Вищезазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3500/19 (провадження № 61-5459св20).

Суд також наголошує, що укладений між сторонами кредитний договір від 26.09.2011 року у вигляді заяви позичальника, підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Отже, стягнуті судом проценти за користування кредитом в сумі 4991,26 грн. - нараховані в межах строку кредитування, до пред`явлення банком вимоги (проведення розрахунку заборгованості).

Суд погоджується з сумою заборгованості по пені в сумі 55 грн. оскільки вона узгоджується з розрахунком, який наданий позивачем та умовами договору.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору в сумі 2481 грн. Враховуючи те, що задоволено 34 % позовних вимог (7074,54 грн. від 20819,45 грн. складає 34 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 843 грн. 54 коп. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2481 грн. х 34% /100%).

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265, 273, 280-282, 293, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ) заборгованість станом у сумі 7074 (сім тисяч сімдесят чотири)грн. 54 коп., з яких: 2028,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4991,26 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 55 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ) судовий збір в сумі 843 (вісімсот сорок три) грн. 54 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Бурхан