КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/2100/20 головуючий у І інстанції: Жук М.В. провадження 22-ц/824/2097/2023 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Даньшиної І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Універсал Банк» та ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 13 лютого 2009 року між ним та ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», укладено договір банківського обслуговування фізичної особи № 000062640 з метою відкриття банківських рахунків, які він мав намір використовувати для власних потреб, зокрема розміщувати депозити.

4 січня 2017 року та 10 січня 2017 року на підставі попереднього укладеного Договору та Заяви-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи CIF № 000062640 від 4 січня 2017 року та 10 січня 2017 року він розмістив депозити у сумі 28 091 Євро 77 євроцентів та у сумі 29 132 Євро 49 євроцентів під 6,50 % річних строком на 91 день.

Відповідно до заяв на видачу готівки від 6 квітня 2017 року, від 7 квітня 2017 року, від 18 квітня 2017 року та від 19 квітня 2017 року йому виплачено проценти та в повному обсязі повернуто внесені грошові кошти за депозитом від 4 січня 2017 року.

Разом з цим, 20 квітня 2017 року після спливу строку зберігання коштів на депозитному рахунку від 10 січня 2017 року він звернувся до банку із заявою на видачу готівки, проте йому лише частково повернуто грошові кошти у розмірі 8 000 Євро та повідомлено про неможливість видачі депозиту у повному обсязі з причин відсутності залишкових коштів.

Оскільки йому не повернуті грошові кошти в повному обсязі за депозитним вкладом від 10 січня 2017 року, жодних повноважень щодо розпорядження вказаними коштами він не надавав, причини відсутності коштів на депозитному рахунку йому невідомі, ОСОБА_1 просив суд стягнути на його корить з АТ «Універсал Банк» грошові кошти за договором банківського вкладу CIF № 000062640 від 10 січня 2017 року у розмірі 21 132 Євро 49 євроцентів та три проценти річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1 079 Євро 65 євроцентів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про стягнення трьох відсотків річних закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 21 132 Євро 49 євроцентів та 5 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» в дохід держави 6 548 грн. 94 коп. судового збору.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду представник АТ «Універсал Банк» звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 13 лютого 2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено Договір банківського обслуговування фізичної особи. Протягом 2009-2017 року позивач користувався зазначеним рахунком, в тому числі розміщував та перерозміщував депозити, здійснював операції видачі, внесення та перерахування коштів.

Вказує, що станом на 7 квітня 2017 року зобов`язання банку перед позивачем з повернення суми розміщених останнім грошових коштів є повністю виконаними. На підтвердження таких обставин АТ «Універсал Банк» було надано до суду першої інстанції виписку по рахунку за період з 12 травня 2008 року по 7 квітня 2017 року.

Також вказує, що 30 березня 2021 року через канцелярію Оболонського районного суду м. Києва АТ "Універсал Банк" були подані письмові пояснення по справі, щодо дати відкриття поточного рахунку в іноземній валюті Євро, та Договору банківського обслуговування фізичної особи, а саме 13 лютого 2009 року, та було додано копію заяви ОСОБА_1 на відкриття рахунку CIF від 13 лютого 2009 року та докази направлення даних пояснень сторонам по справі.

Зазначає, що надані позивачем документи до позовної заяви не підтверджують наявність правовідносин між сторонами з 24 березня 2008 року та не підтверджують розміщення депозитних вкладів позивачем 4 січня 2017 року та 10 січня 2017 року. Відсутність копії/оригіналу договору банківського обслуговування, відсутність відомостей щодо уповноваженої особи банку на підписання документів, відсутність передбаченого формою підпису та ПІБ другої уповноваженої особи банку на заявах-підтвердженнях, відсутність грошових коштів на поточному рахунку у тому розмірі, який зазначає позивач, особисті пояснення представника позивача по справі, та факт того, що рахунки, які зазначені в даних заявах, позивачу ніколи не відкривались, свідчить про недоведеність позивачем обставин, що було проігноровано судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» до Київського апеляційного суду не надходив.

В грудні 2021 року представником позивача ОСОБА_1 також було подано апеляційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у повному відшкодуванні позивачу витрат на правову допомогу адвоката та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 49 700 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в Додатковому договорі, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди; в розмірі 49 700 грн. за представництво інтересів клієнта у вказаній справі. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до суду було надано: копію Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №7/2020 від 30 січня 2020 року, копію - Додаткового договору №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №7/2020 від 30 січня 2020 року, копію квитанції про сплату витрат у розмірі 49 700 гривень.

Вважає, що твердження суду першої інстанції про завищеність та неспівмірність вартості послуг адвоката наданим послугам без обґрунтування та доведення дійсної їх вартості з посиланням на докази вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт на ринку, не є доцільним, оскільки такі доводи не базуються а ні на аналізі середньозважених цін на ринку адвокатських послуг, а ні на вартості - адвокатських послуг, рекомендованих у відповідному регіоні.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходив.

В судовому засіданні представники АТ «Універсал Банк» підтримали доводи апеляційної скарги.

Просили призначити економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій.

Положеннями ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що в суді першої інстанції відповідач відповідного клопотання про призначення експертизи не заявляв, а також не вказав, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості заявити таке клопотання, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання про призначення економічної експертизи.

Крім того, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, наявна об`єктивна можливість встановити розмір спірних сум, а відтак необхідність в призначенні економічної експертизи відсутня.

Представник ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Універсал Банк», вимоги апеляційної скарги позивача підтримав.

Апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з досліджених доказів у їх сукупності, вбачається існування між сторонами договірних відносин та прийняття банком від ОСОБА_1 грошових коштів, з яких 21 132 Євро 49 євроцентів залишились неповернутими.

Колегія суддів погоджується із таким висновком по суті спору, при цьому не погоджується з рішенням суду в частині розподілу судових витрат, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно публічної пропозиції АТ «Універсал Банк» про приєднання до договору банківського обслуговування фізичної особи (далі - договору), розміщеної на офіційній інтернет-сторінці банку, заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи - це документ, згідно якого банку приймає кошти від клієнта для розміщення на депозиті і який разом із договором підтверджує розміщення депозиту; заява-підтвердження має бути підписана клієнтом та надана банку в установленому договором порядку; заява-підтвердження складається за формою банку та містить інформацію про суму, валюту, строк розміщення депозиту, розмір і порядок сплати процентів, інші умови розміщення депозиту і є невід`ємною частиною договору.

Підставою для відкриття депозитного рахунку і підтвердження його відкриття є договір та заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи (п. 1.6 Договору).

Пунктом 4.12 Договору передбачено, що заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи та/або заява-підтвердження на зміну параметрів депозиту фізичної особи вважається належним чином оформленою клієнтом та такою, що підлягає виконанню банком, якщо така заява надана за формою, встановленою банком.

Відповідно до п. 4.13.3 Договору закриття депозиту без автоматичного продовження строку: нараховані проценти перераховуються на поточний рахунок клієнта у банку, вказаний в заяві-підтвердженні розміщення депозиту фізичної особи або в заяві-підтвердженні на зміну параметрів депозиту фізичної особи (в разі надання клієнтом такої заяви з метою зміни параметрів депозиту); сума депозиту повертається на поточний рахунок клієнта в банку, вказаний в його заяві-підтвердженні розміщення депозиту фізичної особи або в заяві-підтвердженні на зміну параметрів депозиту фізичної особи (в разі надання клієнтом такої заяви з метою зміни параметрів депозиту) (а.с. 128-146).

За змістом заяви-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи CIF № 000062640 від 04.01.2017 року підписаної ОСОБА_1 та представником АТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 з метою розміщення ним депозиту в ПАТ «Універсал Банк» доручив банку здійснити договірне списання коштів із рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 у сумі 28 091 Євро 77 євроцентів, процентна ставка - 6,50 %, дата розміщення депозиту - 04.01.2017 року, дата закінчення строку депозиту - 05.04.2017 року, строк зберігання коштів - 91 день, періодичність виплати процентів - в кінці терміну. Згідно даної заяви депозит та нараховані проценти за цим депозитом повертається клієнту (вкладнику) тільки зі спливом строку зберігання коштів, визначеного в даній заяві (а.с. 11).

Згідно заяв про видачу готівки № 049В5 від 06.04.2017 року, № 049В07 від 07.04.2017 року, № 049В15 від 18.04.2017 року та № 049В15 від 19.04.2017 року ОСОБА_1 ПАТ «Універсал Банк» було виплачено 28 500 Євро (а.с. 12-15).

Відповідно до заяви-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи CIF № 000062640 від 10.01.2017 року підписаної ОСОБА_1 та представником АТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 з метою розміщення ним депозиту в ПАТ «Універсал Банк» доручив банку здійснити договірне списання коштів із рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 у сумі 29 132 Євро 49 євроцентів, процентна ставка - 6,50 %, дата розміщення депозиту - 10.01.2017 року, дата закінчення строку депозиту - 11.04.2017 року, строк зберігання коштів - 91 день, періодичність виплати процентів - в кінці терміну. Згідно даної заяви депозит та нараховані проценти за цим депозитом повертається клієнту (вкладнику) тільки зі спливом строку зберігання коштів, визначеного в даній заяві (а.с. 16).

Згідно заяви про видачу готівки № 049В15 від 20.04.2017 року ОСОБА_1 ПАТ «Універсал Банк» було виплачено 8 000 Євро (а.с. 17).

Оригінали указаних заяв-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи та заяв про видачу готівки оглянуті у судовому засіданні.

18.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Універсал Банк» із заявою про видачу залишку депозиту у сумі 21 152 Євро 53 євроцентів у відповідності до договору від 10.01.2017 року (а.с 18).

18.09.2017 року ОСОБА_1 звертався до НБУ із заявою про вжиття заходів реагування за порушення банківського вкладу (а.с. 22-24).

За змістом листа НБУ від 13.09.2017 року у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 18.09.2017 року вбачається, що за інформацією ПАТ «Універсал Банк», 13.12.2009 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір № 000062640 банківського обслуговування фізичної особи, в рамках якого ОСОБА_1 протягом 2009-2017 років розміщував та перерозміщував депозитні вклади, здійснював операції видачі, внесення та перерахування коштів; станом на 07.04.2017 року у ОСОБА_1 відсутні нульові залишки за всіма його рахунками (а.с. 25-26).

За змістом листа ПАТ «Універсал Банк» від 16.01.2018 року вбачається, що відповідно до даних ОДБ та наявних в банку первісних документів, зокрема заяви-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи від 28.02.2017 року, заяви на видачу готівки від 06.04.2017 року та двох заяв на видачу на видачу готівки від 07.04.2017 року станом на 07.04.2017 року банк виконав всі зобов`язання перед ОСОБА_1 у зв`язку із нульовими залишками за всіма його рахунками (а.с. 28).

З наданої представником відповідача виписки по рахунку вбачається рух коштів ОСОБА_1 за період з 12.05.2008 року по 07.04.2017 року по рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 79-94).

Листом Франківського відділу поліції м. Львова ГУ НП у Львівській області від 21.04.2020 року повідомлено про те, що кримінальне провадження № 0001507 від 06.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 по обвинуваченню ОСОБА_2 відповідно до ст. 291 КПК України, 26.05.2017 року скеровано до суду з обвинувальним актом (а.с. 111).

Ухвалою Франківського районного суду міста Києва від 27.12.2017 року закрито кримінальне провадження № 0001507 від 06.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у зв`язку із відмовою представника потерпілого ПАТ «Універсал Банк» від обвинувачення (а.с. 112-114).

Листом від 19.06.2020 року АТ «Універсал Банк» повідомило про те, що станом на 10.01.2017 року АТ «Універсал Банк» перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 , трудові відносини з вказаною особою були припинені 14.07.2017 року, перебувала на посаді старшого касира-операціоніста Львівського бізнес-відділення № 4; окрім посадових обов`язків за посадою, ОСОБА_2 не мала окремих повноважень (а.с. 120).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1286цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-109цс17, Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 463/3144/15-ц (провадження № 61-41823св18) письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначила, що за змістом частини першої статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є обов`язковою умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника).

Згідно із публічною пропозицією АТ «Універсал Банк» заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи є документом, згідно з яким банк приймає кошти від клієнта для розміщення на депозиті і який разом із договором підтверджує розміщення депозиту; заява-підтвердження має бути підписана клієнтом та надана банку в установленому договором порядку; заява-підтвердження складається за формою банку та містить інформацію про суму, валюту, строк розміщення депозиту, розмір і порядок сплати процентів, інші умови розміщення депозиту і є невід`ємною частиною договору.

Підставою для відкриття депозитного рахунку і підтвердження його відкриття є договір та заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи (пункт 1.6 публічної пропозиції).

У пункті 4.12 публічної пропозиції передбачено, що заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи та/або заява-підтвердження на зміну параметрів депозиту фізичної особи вважається належним чином оформленою клієнтом та такою, що підлягає виконанню банком, якщо така заява надана за формою, встановленою банком.

Під час розгляду справи банк не заперечував щодо форми заяви-підтвердження, наданої позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, а отже, враховуючи, що вона підписана сторонами (протилежного не встановлено), вважається, що заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи є належним чином оформленою клієнтом та такою, що підлягає виконанню банком.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначила, що суди повинні у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору (пункт 40).

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом (частина друга статті 1068 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку, письмова форма договору банківського вкладу, укладеного сторонами 10 січня 2017 року, дотримана сторонами, договір банківського вкладу складають договір банківського рахунку та заява-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи від 10 січня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на доведення того, що договір між сторонами не укладався, в зв`язку із чим рахунок за договором банківського вкладу 10 січня 2017 року АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 не відкривало, спростовуються наявним в матеріалах справи оригіналом заяви-підтвердження розміщення депозиту фізичної особи від 10 січня 2017 року (а.с.75 т.2).

Як було зазначено Верховним Судом в постанові від 09 листопада 2022 року відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необлікування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами письмової форми відповідного договору банківського вкладу (депозиту).

Місцевий суд прийшов до вірного висновку, що прийняття банком від ОСОБА_1 грошових коштів з яких 21 132 Євро 49 євроцентів залишились неповернутими, враховуючи, що договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу), вимоги позивача, щодо повернення грошових коштів за договором банківського вкладу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені висновки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір по суті позовних вимог повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, а тому апеляційна скарга АТ «Універсал Банк», вимоги якої спрямовані на недоведеність позовних вимог не підлягає задоволенню.

При цьому, при здійсненні розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, щодо необхідності зменшення їх розміру.

На думку місцевого суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній позивачем сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, з чим колегія суддів не погоджується.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача при подачі позову заявляв вимогу про необхідність розподілу судових витрат та до закінчення судових дебатів подав відповідні докази на їх підтвердження.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Розмір витрат на правничу допомогу в сумі 49 700 грн. підтверджений належними доказами, договором від 30 січня 2020 року, додатковим договором від 30 січня 2020 року та квитанцією на оплату послуг від 07 лютого 2020 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що інформація, надана представником позивача щодо характеру та обсягу виконаних робіт (наданих) послуг, відповідає критерію розумності та є співмірною з обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, а тому рішення суду першої інстанції в частині розпоіду витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вимог позивача, а саме стягнення на його користь із відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 49 700 грн.

Відповідно до п.п. 3-4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року в частині стягнення із Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 49 700 (сорок дев`ять тисяч сімсот) грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «09» лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Сліпченко

Судді: В.І. Олійник

Л.П. Сушко