Провадження № 2/344/428/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Савчук М.С.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, за участю третіх осіб : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування п. 20 рішення Івано-Франківської міської ради від 26.11.2021 №426-18 « Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

22.12.2021 позивач звернувся із позовом до суду до відповідача, у якому просить : визнати протиправні дії Івано-Франківської міської ради, що полягали у безпідставній відмові у затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (в натурі) на місцевості на АДРЕСА_1 , площею 0,511 га, кадастровий номер :06:001:0232, та передачі її у спільну сумісну власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору ( присадибна ділянка); визнати незаконним п. 20 рішення Івано-Франківської міської ради 26.11.221 №426-18 « Про розгляду звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки»; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про затвердження технічної документації із землеустрою.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору дарування від 13.10.2006 ОСОБА_1 , набув у власність 26/50 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель і споруд. Співвласниками будинку по АДРЕСА_2 є також інші особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 08.07.2016 № 219-6 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . На виконання вказаного вище рішення міської ради позивачем з дотриманням вимог земельного законодавства виготовлено технічну документацію по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0511 га, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, пунктом 20 оскаржуваного рішення йому та іншим відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (в натурі) на місцевості на АДРЕСА_1 , площею 0,0511 га, кадастровий номер :06:001:0232, та передачі її у спільну сумісну власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У оскаржуваному рішенні жодним чином не зазначено у якій частині розроблена технічна документація не відповідає вимогам.

24.12.2021 ухвалою судді Івано-Франківського міського суду, позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків ( а.с. 96 т.1).

04.01.2022 позивачем усунено вказані недоліки ( а.с. 98 т.1) .

10.01.2022 ухвалою відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ( а.с. 189 т. 1).

03.02.2022 представником відповідача подано відзив на позов, у якому зокрема зазначено, що наявність існуючого речового права або спору щодо права позивача або інших особі на земельну ділянку судами не встановлено. Позивач не порушує питання щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку, а заявив вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке перешкоджає в реалізації законодавчо закріпленого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність. Приватний інтерес позивача на час звернення до суду із цим позовом відсутній і може виникнути лише після реалізації права на безоплатне отримання земельної ділянки ( 194-197 т. 1).

10.02.2022 подано відповідь на відзив ( а.с. 5-16 т. 2).

29.06.2022 представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі.

01.07.2022 ухвалою суду у закритті провадження відмовлено ( а.с. 64-65 т.2).

01.07.2022 ухвалою суду до участі в справі залучено третіх осіб ( а.с. 63 т.2),

Позивач та його представник у вступному слові позов підтримали з підстав, викладених у позовні заяві, просять позов задоволити.

Представники відповідача просили у позові відмовити з мотивів, які викладені у відзиві.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, підтримання позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

У відповідності зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у випадку ухвалення рішення по суті спору органом, якому прямо не властива судова функція, ч. 1 ст. 6 Конвенції підлягатиме застосуванню у разі, якщо таке рішення підлягає подальшому контролю з боку «судового органу, який має повну компетенцію» (рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України»).

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, номер витягу :13296061 від 22.01.2007, ОСОБА_1 на підставі договору дарування за №3-2262 від 13.10.2006, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської ДНК Стецьків М.І. належить 26/50 будинку по АДРЕСА_1 ( а.с. 136 т.2). Іншими співвласникам такого будинку є : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно із технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_3 , що виданий Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації від 27.06.1982 ( а.с. 143 -150), де разом з іншими, власниками зазначені ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , додано план садової ділянки, квартал №58, масштаб 1:500, загальна площа садової ділянки по використанню 1042,1 кв.м. ( а.с. 150)

Відповідно до витягу з рішення Івано-Франківської міської ради ( 18 сесії) восьмого демократичного скликання від 26.11.2021 №426-18, за п. 20, вирішено відмовити громадянам : ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ( в натурі) на місцевості) на АДРЕСА_1 , площею 0,0511 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:001:0232, та передачі її у спільну сумісну власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), ( довідка МБК №32710, території садибної забудови) ( а.с. 200 т.1).

Частиною першою ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні » (надалі - Закон №280/97-ВР) визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За правилами статті 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Статтею 59 Закону №280/97-ВР визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3 вказаної статті).

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до ч.1,2,6 ст.118 ЗК України громадянин, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову ( ч.2 ст. 118 ЗК України).

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Так, позивачу та третім особам неодноразово було відмовлено у затвердженні технічної документації на спірну земельну ділянку, зокрема з визначенням ними іншої площі ( а.с. 182 т.1.- рішення від 30.08.2017 №249-15, а.с. 183 т.1 від 27.10.2017 №313-16, а.с. 184 т.1. 02.05.2018 за №133-19, а.с. т.1 а.с.185 від 14.12.2018 за №380-22, з підстав, дії обмежень щодо вказаної земельної ділянки; 16.09.2021 за №339-15 з підстав звернень мешканців АДРЕСА_4 щодо непогодження меж а.с. 186 т.1).

Між тим, 26.04.2021 Івано-Франківським апеляційним судом Івано-Франківської області у справі №344/1511/16 ( а.с. 169-273 т.1), у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією (проїздом) відмовлено, з підстав не залучення до участі в справі інших співвласників. Разом з тим, таким рішенням встановлено, що :

«Згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 08.07.2016 року №219-6 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т.1 а.с.41-52).

Відповідно до витягу з протоколу №167 від 02.09.2016 року засідання узгоджувальної комісії виконавчого комітету міської ради по розгляду земельних спорів рекомендовано обом сторонам дотримуватись вимог добросусідства, дійти до взаємної згоди та погодити між собою суміжну межу земельних ділянок (т.1 а.с.55).

У листах Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини від 16.09.2016 року, 22.09.2016 року, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 11.05.2017 року роз`яснено позивачці положення законодавства, рекомендовано звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. (т.1 а.с. 71,72, 70).

У листах Департаменту комунальних ресурсів від 18.04.2018 та від 03.05.2018 року міститься інформація, що мешканці будинку АДРЕСА_1 претендують на передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0511 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с.106), згідно рішення 19 сесії Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018 року їм відмовлено у затвердженні технічної документації та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки (т.1 а.с.107).

Згідно довідки КВП «Архітектурно-планувального бюро-ІФ» від 26.08.16 року відділу землевпорядкування, адресованої голові узгоджувальної комісії виконавчого комітету міської ради по розгляду земельних спорів встановлено, що межі земельної ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_4 не накладаються між собою (т.1 а.с.209)».

Разом з тим, позивачем на підтвердження своїх доводів долучено технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки в натурі, що по АДРЕСА_1 ( площа 0,0511 га, що виготовлена Комунальним виробничим підприємством « Архітектурно- планувальне бюро-ІФ», за якою технічне завдання складено 18.12.2017. Технічна документація сертифікованим інженером землевпорядником.

У такій технічній документації міститься довідка МБК № 17311, від 30.01.2018 замовлена в ЦНАП :275795, де зазначено, що геодезичні вишукування потребують корегування (а.с. 16-76 т.1, а.с. 111-187 т.1, а.с.169 т.2, 165-220 т.2).

Фактично на затвердження раніше виготовленої технічної, а саме 30.01.2018, 22.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до міського голови із заявою якою просив затвердити документацію із землеустрою шодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що розташована по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, :06:001:0232 та передати 0,0511 га у власність (спільну сумісну власність) ( а.с.201 т.1). Іншої технічної документації, яка була виготовлена за датою пізніше вказаної, і була предметом розгляду Івано-Франківською міською радою, суду не надано.

Згідно з довідкою Містобудівного комітету №32710, від 21.10.2021 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 511 кв.м., інформація про споруди житловий будинок -250 кв.м. Містобудівна інформація згідно генерального плану міста, об`єкт знаходиться на території Івано-Франківської міської ради; територія забудови, межі регулювання забудови суворого режиму. Блакитні лінії обмеження висоти забудови ( з урахуванням історико-містобудівних якостей), висота будівель нового будівництва - 16м. Згідно Історико-архітектурного опорного плану рядова історична ( фонова) забудова межі сторичного ареалу. Інженерно-геодезичні вишукування потребують корегування ( а.с. 204 т.1).

Згідно з доданого кадастрового плану, що виготовлений до технічної документації 18.12.2017, на таку земельну ділянку, площею 0511 га, що міститься у технічній документації ( т.2 а.с. 178), масштабом 1:500, до ліній А-Б наявні три споруди «КН», інші споруди окрім житлового будинку відсутні. Де від А до Б землі міської ради, від Б до В земельна ділянка гр.. Удуд, від В до Г землі спільного користування, від Г до Д землі міської ради ( вул. Вовчинецька), від Д до А землі міської ради.

До довідки МБК №32710 додано ситуаційну схему земельної ділянки за масштабом 1:5000 ( схема містобудівних обмежень генплану міста, затверджена 26 сесією 7 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 07.06.2019) та 1 :2000 ( історико-архітектурний опорний план, затверджений 18 сесією 7 демократичного скликання від 15.12.2018 року, які є відмінними від вказаного вище кадастрового плану (а.с. 204 -207 т.1, а.с. 67-70 т.3).

Топ масштаб 1:2000, зокрема по лінії А-Б, та від Б-В наявна одна споруда «КН» (кам`яна нежитлова); відповідно до топ масштабу 1:500, до ліній А-Б наявні три позначення, по фактичній лінії Б-В відсутні ( а.с. 70 т.3 ). Відповідно до кадастрового плану( масштаб 1-500) такої земельної ділянки від по лінії Б до В споруда відсутня.

Згідно з пояснень допитаних судом в якості спеціалістів : ОСОБА_9 (заступник директора Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради головний архітектор міста Івано-Франківськ) та ОСОБА_10 (начальник відділу містобудівного кадастру, що готував довідку) технічна документація, яка розроблена на замовлення позивача, містить невідповідність в топографічних зйомках, адже наявні у Департаменті містять дані 30 річної давності. Топ план масштабу 1:2000, сформований у 2010 році, а 1:500- сформований 30-40 років тому. Відтак згідно Тимчасового положення про порядок підготовки та видачі довідки з містобудівного кадастру, її склад форма, потрібно проводити нові геодезичні роботи, для оновлення вишукувань. Щодо спірної земельної ділянки, топ плани, різняться між собою за датами складення (у масштабі 1:2000 було складено близько 10 років тому, а 1:500 близько 30 років тому), а також інформацією щодо розташування на такій земельній ділянці споруд. Зокрема, у топ масштабі 1: 500- вказані гаражі, а 1: 2000- одна будівля КН кам`яний нежитловий. Такі топ-плани є різними не лише за даними, які відображені за ними, а й відповідно за масштабами. Також має місце відмінність щодо будівлі, яка межує зі сусідньою земельною ділянкою. Відтак, у довідці МБК від 21.10.2021 щодо затвердження технічної документації від 2018 на встановлення дійсних меж земельної ділянки, було зазначено, що геодезичні вишукування потребують корегування. Позивачу, слід звернутися у відповідну організації, яка має ліцензію на виготовлення геодезичних робіт для встановлення безпосередньо на місцевості у масштабі 1: 500.

Клопотань про призначення експертизи на спростування, викладених у довідці МБК фактів, стороною позивача не заявлялось.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до статті 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Згідно з положеннями статті 55 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на час укладення оспорюваних договорів) установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Таким чином, набуття права користування та права власності на земельну ділянку пов`язане із здійсненням комплексу робіт: проведенням кадастрової зйомки землі з геодезичним встановленням меж земельної ділянки, яка включає, зокрема, і перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки, погодження цих меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

У відповідності до пункту 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками виконавці для спрощення створення зйомочної основи, необхідної для виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) можуть отримувати у встановленому законодавством порядку: відомості про наявні пункти державної геодезичної мережі та геодезичних мереж згущення з Державного картографо-геодезичного фонду у відповідній системі координат; каталоги координат та викопіювання з чергового кадастрового плану в актуальному стані.

Статтею 5-1 Закону України "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність" професійною топографо-геодезичною і картографічною діяльністю можуть займатися особи, які мають вишу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі геодезії.

Відтак, відсутні відомості щодо актуальності геодезичних вимірювань до існуючого стану земельної ділянки за даними топографо-геодезичною і картографічною діяльністю, які мають вишу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі геодезії.

Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 статті 81 ЩІК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Всупереч наведених вимог позивач не надав у обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів, які б свідчили про підстави для скасування п. 20 рішення Івано-Франківської міської ради від 26.11.2021 №426-18 « Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки». На підставі наведеного, позовні вимоги не підлягають до задоволення в цілому.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, а саме так як у позові відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, за участю третіх осіб : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування п. 20 рішення Івано-Франківської міської ради від 26.11.2021 №426-18 « Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін :

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач : Івано-Франківська міська рада, , адреса : вул. Грушевського,21, м. Івано-Франківськ,

Треті особи :

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_6 , , адреса: АДРЕСА_6 .

Повне рішення складено 16.02.2023.

Суддя Івано-Франківського міського суду

Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р.