Провадження № 2/204/861/23
УХВАЛА

04 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором найму житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська є вищевказана цивільна справа.

Відповідно до вимог ч. ч. 6-8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом з тим, у суду відсутня можливість самостійно отримати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру та з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відомості про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача можуть міститись в Єдиному державному демографічному реєстрі України, відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних якого є Державна міграційна служба України.

Пунктом 1 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року за № 784 передбачено, що цей Порядок визначає механізм формування та ведення Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), надання інформації з Реєстру, видачі довідки про внесення інформації до Реєстру та про видані документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі - документи), взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також процедуру здійснення ідентифікації та верифікації осіб.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року за № 784 передбачено, що державній міграційній службі як розпоряднику Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) вжити заходів до забезпечення адміністрування Реєстру, в тому числі технічного і програмно-технологічного супроводження бази даних, обслуговування спеціального обладнання головного та резервного обчислювальних центрів Реєстру, технічної підтримки спеціального програмного забезпечення (обслуговування, розроблення, модернізації (оновлення) програмного забезпечення), інформаційної і технічної підтримки користувачів та інформаційного забезпечення уповноважених суб`єктів Реєстру, шляхом укладення відповідних угод (договорів) з державним підприємством Документ.

Відповідно до п. п. 1 п. 3 положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 р.№ 750 передбачено, що одним із основних завдань ДМС є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері міграції, громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Положеннями п. 8 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року за № 784 передбачено, що внесення до Реєстру інформації про особу та видані їй документи здійснюється уповноваженими суб`єктами зокрема у разі реєстрації місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою усунення сумнівів щодо вірного зазначення адреси місця проживання відповідача та недопущення порушення його прав, суд вважає за необхідне зобов`язати ДМС України надати суду відомості з Єдиного державного демографічного реєстру України щодо нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 187, 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Зобов`язати Державну міграційну службу України () надати суду, не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду, інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру України, інформацію щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать);

- дані про останнє зареєстроване місце проживання/перебування особи;

- відомості про смерть особи або визнання її безвісно відсутньою.

З метою пришвидшення обміну інформацією та економією витрат на поштові відправлення пропоную ДМС України надати витребувану судом інформацію шляхом її надсилання на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із відповідним посиланням на номер справи - № 204/10639/22.

Відповідно до вимог ч .ч. 7, 8 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала, відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили негайно та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Приваліхіна