Справа № 2-6436/11
Провадження № 6/522/46/23
УХВАЛА

08 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

учасники справи в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства «Житлово- комунальний сервіс «Порто-Франківський» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто- Франківський», третя особа Приморська районна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2022 до суду надійшла заява КП «ЖКС «Порто-Франківський» про визнання виконавчого листа від 10.08.2022 у справі № 2-6436/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «ЖКС «Порто-Франківський», третя особа Приморська районна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права власності таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що КП «ЖКС «Порто-Франківський» стало відомо, що на адресу Другого Приморського ВДВС у м. Одесі надійшов виконавчий лист від 10.08.2022, підписаний суддею Приморського районного суду м. Одеси Бойчуком А.О. Однак, суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А.О. у 2022 році не здійснював розгляд справ, однак виконавчий лист був виданий та підписаний суддею 10.08.2022, а тому у заявника є підстави вважати, що даний виконавчий лист є підробленим. У зв`язку з чим, КП «ЖКС «Порто-Франківський» просить суд скасувати виконавчий лист від 10.08.2022 у справі № 2-6436/11 та визнати його таким, що не підлягає виконанню.

12.09.2022 ухвалою суду заяву КП «ЖКС «Порто-Франківський» прийнято до розгляду в судовому засіданні.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.03.2011 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «ЖКС«Порто - Франківський», ПРА ОМР, третя особа Інспекція ДАСК в Одеській області про зобов`язання привести квартиру та прибудову до неї в стан, який існував до перебудови.

15.04.2011 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання привести квартиру та прибудову до неї в попередній стан та стягнення моральної шкоди.

27.03.2017 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання привести квартиру в попередній стан, стягнення моральної шкоди залишено без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання.

27.03.2017 заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «ЖКС «Порто-Франківський», третя особа ПРА про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено. Зобов`язано КП «ЖКС «Порто- Франківський» за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , а саме у зв`язку зі збільшенням площі прибудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в первинний стан.

29.01.2018 КП «ЖКС «Порто-Франківський» звернулось до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 27.03.2017.

27.02.2018 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву КП «ЖКС «Порто-Франківський» про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2017 скасовано та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «ЖКС «Порто-Франківський», третя особа ПРА про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено частково. Зобов`язано КП «ЖКС «Порто-Франківський» та ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1 та прибудову до цієї квартири в стан, який існував до самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_1 в первинний стан.

22.09.2021 ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 у справі № 2-6436/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «ЖКС «Порто - Франківський», третя особа ПРА ОМР про усунення перешкод у здійсненні права власності.

06.10.2021 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволені заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25.05.2018 у справі № 2-6436/11 відмовлено. Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 у справі № 2- 6436/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «ЖКС «Порто-Франківський», третя особа ПРА про усунення перешкод у здійсненні права власності повернуто заявнику.

14.02.2022 постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2021 скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

18.04.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 у справі № 2-6436/11, заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25.05.2018 у справі № 2-6436/11 повернуто заявнику.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.06.2022 та 26.07.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшли заяви, у яких він просить суд видати виконавчі листи у справі № 2-6436/11 на виконання рішення суду від 19.04.2022.

05.08.2022 ОСОБА_1 було надано до суду заяву про долучення до матеріалів справи виконавчих листів від 12.02.2019.

11.08.2022 ОСОБА_1 отримано виконавчі листи у справі № 2-6436/11, про що свідчить його розписка, яка міститься у матеріалах справи.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1ст. 431 ЦПК України).

Відповідно до ст. 432 ЦК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувана та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувана і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 досліджуючи підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню розділив їх на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Так, до матеріально-правових підстав належить: добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Положення ст. 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 07.05 2002 Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду".

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Судом встановлено, що виконавчий лист від 10.08.2022 відповідає резолютивній частині заочного рішення Приморського суду від 25.05.2018 у справі № 2-6436/11, яким зобов`язано КП «ЖКС «Порто-Франківський» та ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1 та прибудову до цієї квартири в стан, який існував до самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_1 в первинний стан, яке на даний час є невиконане, а відтак правові підстави для визнання даного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

При цьому суд зазначає, що закінчення у судді Бойчука А.Ю. повноважень на час винесення оспорюваного виконавчого листа, не є підставою для невиконання ухваленого ним заочного рішення, яке не скасоване у встановленому законом порядку.

За таких обставин, у задоволенні заявиКП «ЖКС «Порто-Франківський» про визнання виконавчого листа від 10.08.2022 у справі № 2-6436/11 таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261, 263, 353, 354, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», третя особа Приморська районна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 24.02.2023.

Суддя І.А. Павлик