ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15837/22

Провадження № 22-ц/4820/226/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Павловської А.А. від 10 листопада 2022 року.

Заслухавши доповідача, представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

встановив:

У серпні 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувало, що 15.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №100283918, за яким останній отримав грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 12000 грн. і зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у строки/терміни, що визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало - надало відповідачу грошові кошти.

Відповідач не виконав свої зобов`язання, не вносив платежі на повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість.

Відповідно до п. 3.2.6. кредитного договору Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.

27.01.2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимог №79-МЛ/Т від 27.01.2022 року. Згідно вказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 100283918 від 15.06.2021 року.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 100283918 від 15.06.2021 року в розмірі 52 800 гривень, що складається із: заборгованість за тілом кредиту-12000 грн.; заборгованість за відсотками - 39600 грн., заборгованість за комісією - 1 200 грн., а також судові витрати у розмірі 2 481 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2022 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, помилковим є висновок суду першої інстанції про недоведеність укладення електронного договору між ТОВ «Мілоан» і відповідачем шляхом використання електронного цифрового підпису (одноразового ідентифікатора). ФК «Кредит-Капітал» надала суду достатні докази, які підтверджують укладення електронного договору відповідно до ст.ст. 11-12 Закону України «Про електронну комерцію» та перерахування коштів за кредитом відповідачу. Перед укладенням договору ОСОБА_1 зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі Товариства за допомогою власного номера телефону НОМЕР_1 , далі система створила обліковий запис та особистий кабінет. Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом через одноразовий ідентифікатор «J68021», надісланий на мобільний номер позичальника. Відповідно до пункту 6.3. Договору №100283918 від 15.06.2021 року, приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього Кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами, тобто, погодився з Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан».

Вважає також хибним висновок суду про недоведеність отримання кредиту відповідачем - надане платіжне доручення №28777877 від 15.06.2021 року містить усі необхідні реквізити, тому є належним первинним документом. Товариство не отримує повні реквізити банківської карти, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картках Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Також відповідач у відзиві не заперечує укладення ним договору про споживчий кредит і отримання ним коштів.

Відповідач у відзиві посилався на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він звільнений від нарахування відсотків за користування кредитними коштами, проте це не звільняє його від сплати суми тіла кредиту - 12000 грн. та комісії за надання кредиту 1200 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та не застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Встановлено, що згідно умов наявного у справі кредитного договору № 100283918 від 15.06.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума кредиту становить 12000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 15.06.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 15.07.2021 року. Сукупна вартість кредиту складає 4800 грн. в грошовому виразі та 5,896 % річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Комісія за надання кредиту: 1200 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3600 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 6 Договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 кредитного договору - цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (смс на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними Позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей Кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті Позичальника.

Позичальник підтверджує, що до підписання цього Договору ознайомився з усіма його умовами та правилами (п.5.1 Договору).

Згідно платіжного доручення № 28777877 від 15.06.2021 року 12000 грн. кредитних коштів ТОВ «Мілоан» перераховано ОСОБА_1 .

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості борг відповідача становить 52 800 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 39600 грн., заборгованість за комісією - 1200 грн.

27.01.2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимог №79-МЛ/Т від 27.01.2022 року. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 100283918 від 15.06.2021 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту укладення електронного договору між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, крім того, надані позивачем Правила надання фінансових кредитів не містять підпису позичальника, тому неможливо встановити, що саме з цими правилами ознайомився відповідач, відтак позивачем не доведено волевиявлення на укладення кредитного договору з ТОВ «Мілоан» та отримання відповідачем коштів в сумі 12000 грн.

Проте з цими висновками суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, 15.06.2021 року ОСОБА_1 за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача увійшов до Особистого кабінету та з нього подав Заявку на укладення договору, де вказав свої персональні дані - дані паспорта, місце проживання та роботи, номер телефону.

ОСОБА_1 в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі), ознайомлення з офертою договору (вибір опції "підписати"), підпис одноразовим ідентифікатором «j68021» (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманого ним на тел. НОМЕР_1 щодо укладання договору №100283918 від 15.06.2021 року.

Ці обставини підтверджують анкетою-заявою відповідача, довідкою про ідентифікацію, хронологією дій щодо укладення кредитного договору № 100283918 від 15.06.2021 року, змістом кредитного договору, яким не дав належної оцінки суд першої інстанції.

Отже, в такий спосіб сторони ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» уклали в електронній формі договір споживчого кредиту №100283918 від 15.06.2021 року, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у сумі 12000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором.

Факт укладення цього кредитного договору та отримання кредитних коштів підтвердив у відзиві на позовну заяву (а.с.59) і сам ОСОБА_1 , що не враховано судом першої інстанції.

Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня

2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.

Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли з цього кредитного договору.

Разом з тим, відповідач є військовослужбовцем, який під час дії особливого періоду, зокрема з 12.05.2015 року по 11.07.2015 року, з 23.05.2017 року по 27.07.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Слов`янськ, м. Часів Яр Донецької області (а.с. 60-62).

Пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року (набрав чинності 23 квітня 2021 року) визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Отже, на час укладення кредитного договору - 15.06.2021 року, в період виконання його умов, а також станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення - на відповідача поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей", тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Відтак відсутні правові підстави для стягнення з нього на користь позивача нарахованих процентів в сумі 39600 грн.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі № 502/1438/18.

Разом з тим, відповідач не звільнений відповідно до п. 15 ст. 14 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від сплати заборгованості по тілу кредиту та комісії за надання кредитних коштів.

Тому наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором кредиту в сумі 12000 грн. та комісії за надання кредиту 1200 грн., всього - 13200 грн.

Отже, оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту в сумі 13200 грн., в решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позову (25%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» слід стягнути 620,25 грн. понесених судових витрат судового збору за подання позову та 930,37 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження - 79029, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3-й поверх, ЄДРПОУ - 35234236) 13200 грн. заборгованості за кредитним договором.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження - 79029, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3-й поверх, ЄДРПОУ - 35234236) 1550,62 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк