Справа № 738/1220/22
№ провадження 2/738/28/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А H О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07 жовтня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №23342, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 22124,89 грн, та стягнути з відповідача на його користь 1488,60 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. 12 листопада 2019 року було відкрито виконавче провадження №60587693 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., виданого 07 жовтня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №23342, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 22124,89 грн.

Позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив вказаний виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідченим, заборгованість перед стягувачем не є безспірною, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2022 року заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2022 року, скасовані.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 17 січня 2023 року, витребувано докази.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 лютого 2023 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заперечує проти позовних вимог, в їх задоволенні просить відмовити, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з вказаною позовною заявою, вважає, що не доведено в чому саме полягає спірність суми боргу, адже заборгованість позивача за кредитним договором під час вчинення виконавчого напису була нарахована правомірно і є безспірною; для вчинення виконавчого напису позивач надавав нотаріусу повний пакет документів, визначений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; судове рішення, а саме постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року ( справа №826/20084/14), на яку посилається позивач в своїй позовній заяві, якою обґрунтовує заявлені вимоги, жодним чином не обмежує нотаріуса у праві вчиненні виконавчого напису у випадку наявності достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та не впливає на чинність правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні даного судового спору; посилаючись на положення ст.16 ЦКУ, п.19 ч.1 ст.34, ст.50 ЗУ «Про нотаріат» наголошує на тому, що на час вирішення вказаного спору вказаними нормами матеріального права не передбачено такого способу захисту, як визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, викликана в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю, письмових пояснень щодо позову суду не надала.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

25 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №630518052 у вигляді оферти на укладення угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого ПАТ «Альфа-банк» відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок, випустив на його ім`я платіжну картку та надав йому кредитні кошти.

07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23342, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №630518052 від 25 листопада 2016 року, укладеним з акціонерним товариством «Альфа-Банк», за період з 24 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року в розмірі 21474,89 грн., яка складається з 9365,23 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту; 12037,39 грн строкової заборгованості за сумою кредиту; 72,27 грн строкової заборгованості за комісією та процентами, а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн, а всього на загальну суму 22124,89 грн.

12 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі заяви АТ «Альфа-банк» відкрито виконавче провадження №60587693 з примусового виконання виконавчого напису №23342 від 07 жовтня 2019 року.

АТ «Альфа-банк» є правонаступником ПАТ «Альфа-банк».

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису є заборгованість, що утворилась у зв`язку з простроченням виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №630518052 від 25 листопада 2016 року.

Відповідачем не надано суду доказів того, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, був посвідчений нотаріально, що він надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, в тому числі і вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

З матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, проте письмових доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, суду не надав.

Надана відповідачем виписка з рахунку приватного клієнта №/0113 не підтверджує той факт, що вказані відомості які містяться в ній стосуються саме кредитного договору №630518052 від 25 листопада 2016 року.

Доказів того, що позивачем ОСОБА_1 було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо нього або оспорити вимоги відповідача, відповідачем суду також не надано. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Отже, судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність заборгованості за кредитним договором №630518052 від 25 листопада 2016 року, та чи була вона надана позивачем нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до положень частини 1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки відповідно п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦКУ у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Цивільне судочинство ґрунтується на принципах, вказаних у ч. 3 ст. 2 ЦПК України, зокрема, на принципах змагальності і диспозитивності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана у виконавчому написі, не є безспірною.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що стягувачем, на користь якого вчинено виконавчий напис, було порушено права позивача, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07 жовтня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №23342, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №630518052 від 25 листопада 2016 року в сумі 21474,89 грн та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 650 грн, а всього на загальну суму 22124 (двадцять дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 89 копійок.

Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:

Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100 м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23494714.

Третя особа:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.В.Волошина