РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника позивача Котлубовської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач), діючи через представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь 21 540 грн. 00 коп. безпідставно набутих коштів, 954 грн. 20 коп. інфляційних збитків та 3 % річних.

Позовну заяву мотивує тим, що вона мала намір укласти з відповідачем Договір послуг, за яким вона повинна була доручити відповідачеві, а відповідач взяти на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу.

06 червня 2022 року нею на рахунок відповідача було здійснено оплату в розмірі 21 540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 06 червня 2022 року.

Разом з цим, запропоновану відповідачем редакцію зазначеного договору №268883 від 02 червня 2022 року сторонами так і не було підписано, відповідно договір укладено не було.

З огляду на відсутність договірних зобов`язань між сторонами, грошові кошти в розмірі 21 540,00 грн. набуті відповідачем за платіжним дорученням від 06 червня 2022 року від неї, без достатньої правової підстави. Отримавши ці грошові кошти без достатньої правової підстави у відповідача, на підставі ст.1212 ЦК України, виникло зобов`язання по поверненню їй вказаних коштів.

Також, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених коштів просить стягнути суму інфляційних збитків в розмірі 823 грн. 19 коп. та 3 % річних в розмірі 132 грн. 01 коп.

09 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» подало відзив на позов, в якому просило відмовити в задоволенні позову. Вказало, що 02 червня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір послуг №268883.

Згідно п. 1.1. вказаного договору, замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу.

Пунктом 1.2. даного договору передбачено, що умови здійснення щодо придбання автотранспортного засобу у третьої особи (власника автотранспортного засобу) регулюється чинним законодавством держави, в якій придбається автомобіль.

Відповідно до п.2.3. вказаного договору, якщо замовник після отримання від виконавця тексту даного договору для його укладення здійснив оплату, зазначену в п.2.2. договору, вважається що здійснення такої оплати є прийняттям замовником пропозиції укласти договір та замовник вступив у договірні відносини з виконавцем.

Позивач не заперечує, що здійснила оплату по договору послуг №268883 від 02 червня 2022 року. На виконання п. 2.2. позивач оплатила відповідачу на розрахунковий рахунок грошові кошти в розмірі 21 540 грн. 00 коп., як в ньому і було зазначено.

Таким чином, враховуючи положення п.2.3. договору послуг №268883 від 02 червня 2022 року, - такий договір є укладеним та чинним.

Враховуючи п. 2.3. договору послуг №268883, оплату по ньому позивачем 21 540 грн. та відсутність підписів сторін на договорі, не свідчить про те, що він не є укладеним. Разом з тим, правила ст. 1212 ЦК України застосовуються тоді, коли майно передано на виконання юридично ще не укладеного договору.

Враховуючи вищезазначене, до правовідносин, які склалися між сторонами даної справи, є договірними, а тому до них не може бути застосована ст. 1212 ЦК України.

Представник позивача Котлубовська І.В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав у ньому викладених, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_3 . Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 червня 2022 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» 21 540 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 06 червня 2022 року. У квитанції вказано призначення платежу - за послугу з підбору та бронювання транспортного засобу згідно рахунку НОМЕР_1 .

Також, позивачем до позовної заяви долучено Договір послуг №268883 від 02 червня 2022 року. Договір сторонами не підписаний.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно ст.. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Статтею 207 цього ж Кодексу унормовано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до норм статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відтак, з огляду на вищевказані норми, правочин між фізичною особою та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, яка, зокрема, передбачає, підписання правочину його сторонами.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як встановлено судом, до позовної заяви додано Договір послуг №268883 від 02 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» та ОСОБА_1 , який ними не підписаний.

Таким чином суд констатує, що Договір послуг №268883 від 02 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» та ОСОБА_1 не може вважатися укладеним, і, відповідно, не може вважатися підставою виникнення цивільних прав та обов`язків між вказаними сторонами.

В той же час судом встановлено, що позивачем сплачено на рахунок відповідача кошти в сумі 21 540 грн. 00 коп. за послугу з підбору та бронювання транспортного засобу згідно рахунку НОМЕР_1 .

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що з наданих позивачем документів не вбачається, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання послуг з підбору та бронювання транспортного засобу.

Отже грошові кошти в сумі 21 540 грн. 00 коп., отримані відповідачем за квитанцією №0.0..1 від 06 червня 2022 року від позивача, були набуті відповідачем без достатньої правової підстави.

Таким чином, отримавши грошові кошти в сумі 21 540 грн. 00 коп. від позивача без достатньої правової підстави у відповідача, на підставі ст. 1212 ЦК України, виникло зобов`язання по поверненню вказаних коштів позивачу. Однак, вказані кошти відповідач позивачу не повернув, відтак вони підлягають стягненню з нього на користь позивача.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 625, 1212 Цивільного кодексу України положення статті 625 ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених коштів нараховуються 3% річних від простроченої суми та інфляційні відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Здійснивши розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних, суд встановив, що розрахунок позивача є арифметично правильним та не виходить за межі розрахунку здійсненого судом, а відтак загальна сума інфляційних нарахувань та 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 954 грн. 20 коп., з яких 823 грн. 19 коп. - інфляційних нарахувань за період з 06 червня 2022 року по 31 липня 2022 року та 131 грн. 01 коп. - 3% річних за період з 06 червня 2022 року по 18 серпня 2022 року.

Доводи відповідача про те, що 02 червня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір послуг №268883, з огляду на положення п.2.3. вказаного договору, на увагу не заслуговують, оскільки як вказано вище правочин між фізичною особою та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, яка, зокрема, передбачає, підписання правочину його сторонами. Договір послуг №268883 від 02 червня 2022 року сторонами не підписаний, крім того відповідач не довів, що надавав позивачу послуги з підбору та бронювання транспортного засобу, отже грошові кошти в сумі 21 540 грн. 00 коп. були набуті відповідачем без достатньої правової підстави.

За таких обставин позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути безпідставно набуті кошти в розмірі 21 540 грн. 00 коп., інфляційні збитки та 3% річних в розмірі 954 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 21 540 (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок) грн. 00 коп., інфляційні збитки та 3% річних в розмірі 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас», місцезнаходження: вул. Поповича, буд. 11, офіс 310, м. Рівне, .

Повне судове рішення складено 01 лютого 2023 року.

Суддя О.О. Першко