Провадження № 2/686/292/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Міністерства фінансів України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю невиконанням рішення суду у справі №686/8422/20 в період з 23 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Міністерства Фінансів України, в якому просить стягнути на його користь два мільйони грн. моральної шкоди. Позив мотивує тим, що зазнав моральну шкоду через незаконні дії, а саме: невиконання рішення суду у справі №686/8422/20 до сьогодні.

Моральна шкода, завдана йому бездіяльністю відповідача полягає у порушенні його прав та моральних стражданнях. Він в черговий раз змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат його безцінного життя.

Внаслідок невиконання рішення суду порушені його права : конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави України, права на справедливий суд (порушення ст. 6 Конвенції) «Рисовський проти України», виконання остаточного рішення, постановленого національним судом, є невід`ємною частиною суду, право на судовий захист. Оцінений ним розмірі завданих моральних страждань становить 2 мільйони гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подав відзив на позов, в якому посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів щодо неправомірною бездіяльності Міністерства фінансів України, якими позивачу завдано моральної шкоди. Відповідач не знаходився із позивачем у будь-яких безпосередніх відносинах, і жодним чином не впливало і не могло впливати на обсяг його прав та законних інтересів.

Суд, перевіривши матеріали позову та викладені в позові доводи позивача та заперечення відповідача та надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до Держави Україна в особі представника Міністерства фінансів України, про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду у справі №686/8422/20 в період з 23.11.2021 року по 30.11.2022 року, яке не виконано на день звернення до суду.

Позивач вважає, що підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди є те, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які позивач переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та розчаруванні в системі органів державної влади внаслідок їх бездіяльності.

Так, 08.02.2021 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2021 року по справі 686/8422/20 про стягнення з державного бюджету на його користь 10 510 грн. компенсації моральної шкоди.

Листом від 09.02.2021 №04-20-10/916 Головне управління Казначейства звернулося до УДМСУ в Хмельницькій області щодо надання відповідних документів, які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача. На даний лист надійшла відповідь про відсутність підстав для зупинення виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2020 року у справі №686/8422/20 про стягнення з державного бюджету на користь 10510 грн. моральної шкоди.

Листом від 25.02.2021 №04-20-10/1349 Головне управління Казначейства відповідно до п. 37 Порядку виконання рішень, надіслало пакет документів щодо безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 по справі 686/8422/20 до Державної казначейської служби України.

Згідно пп. 1 п. 9 VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету - рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством. Зазначені рішення передаються до Казначейства для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку виконання рішень в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (пункт 38 Порядку виконання рішень).

Строки погашення заборгованості за такими рішеннями залежать від суми коштів, встановленої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Казначейство постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за бюджетною програмою, що дозволило б виконувати судові рішення, гарантовані державою, у встановлені законом строки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Більше того, виконання рішення поза чергою є неможливим, оскільки це призведе до перевищення повноважень працівників Казначейства та порушення принципу рівності стягувачів перед законом, адже будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач. Також, законодавством України не передбачено будь-яких виключень, які можуть вплинути на зміну черговості при виконанні виконавчих документів у таких категоріях справ.

Перерахування коштів стягувачам відбувається виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Зазначені підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч. 3,5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі-рішення про стягнення коштів), прийнятих судами,а також іншими органами(посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Із положень п. 3 Порядку слідує, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Як передбачено пп. 2 п. 35 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка, виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди ті негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Виконання рішень суду про відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, здійснюється відповідно до встановленого порядку. Зокрема, такі рішення виконуються органами Державної казначейської служби України у порядку черговості надходження виконавчих документів шляхом безспірного списання коштів державного бюджету у межах відповідних бюджетних призначень і наданих бюджетних асигнувань.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.

Схожі за змістом висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17).

Встановлено, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року у справі №686/8422/20 про стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_1 10 510 грн. моральної шкоди, завданої бездіяльністю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, залишається невиконаним.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що рішенням суду від 17 червня 2021 року у справі №686/7986/21 йому присуджено компенсацію моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 2 700 грн.

Отже ОСОБА_1 реалізував своє законне право на відшкодування моральної шкоди за невиконання судового рішення, а чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за затримку виконання рішення суду про стягнення з державного бюджету відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що в період з 23 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 завдано моральної шкоди внаслідок невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року у справі №686/8422/20.

Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності Держави Україна перед ним за завдані збитки, а тому правові підстави для задоволення його позову відсутні.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст. ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 82, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, суд -

У х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Міністерства фінансів України,01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2.

Дата складання повного тексту рішення 17.02.2023.

Суддя: