Справа № 595/1436/22
Провадження № 2/595/55/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Суп М.Б.

представника відповідача адвоката Дзьоби О.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Суп М.Б., звернулась в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2003 року, який на даний час знаходиться на стадії розірвання в провадженні Бучацького районного суду. В шлюбі в них народилося дві дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя у них не склалося, оскільки було відсутнє взаєморозуміння, наявні різні погляди на побудову сімейних відносин та взаємних обов`язків. Окрім того, відповідач часто влаштовував скандали. Відтак, на сьогоднішній день сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Звертає увагу, що їхні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, в чому їй також допомагають батьки. Натомість, відповідач проживає в домі своїх батьків по АДРЕСА_1 , участі у вихованні доньок останній не бере, коштів на їх утримання не виділяє, попри те, що іншим особам аліменти не виплачує, обов`язку щодо утримання таких немає. Зазначає, що спору з приводу батьківства дітей немає. Звертає увагу, що відповідач є працездатним, працює перевізником та отримує стабільний і постійний дохід. Він є власником кількох автомобілів, від використання яких він також отримує дохід. Окрім того, у його власності знаходяться об`єкти нерухомого майна, а саме, квартира, житловий будинок та земельні ділянки у м.Бучач. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26 грудня 2022 року відповідач на адресу суду подав відзив на позовну заяву від 28.11.2022 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме, щодо стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у мінімальному розмірі, визначеному Законом, тобто 1416,5 грн щомісячно. В обґрунтування відзиву посилається на те, що його матеріальне становище не дозволяє платити аліменти у тому розмірі та у такий спосіб, який просить позивач. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він самостійно не приймає участі у вихованні та в утриманні дітей, так як діти можуть перебувати з ним лише тоді, коли позивач сама дозволяє їм знаходиться разом із батьком. Натомість, він бажає спілкуватися з неповнолітньою донькою ОСОБА_5 , однак, в результаті постійної дискредитації його в її очах, яка умисно вчиняється позивачем, дочка стала емоційно віддалятися від нього, внаслідок чого він має намір звернутися до органу опіки та піклування із заявою про визначення способу його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Окрім того, він постійно надає дитині матеріальну допомогу в міру своїх матеріальних можливостей. Проте, на даний час він не має постійного та стабільного джерела доходу. На сьогоднішній день він безрезультатно намагається працевлаштуватися. Зазначає, що він не являється приватним підприємцем, у нього немає банківських вкладів та можливості отримувати доходи від обробітку землі сільськогосподарського призначення, у зв`язку з чим його матеріальне становище являється вкрай незадовільним. Також він не погоджується з припущеннями позивачки, що він нібито на даний час працює перевізником та отримує стабільний дохід, оскільки це не відповідає дійсності та позивачка на підтвердження такого не надала жодних доказів. Також, є надуманим і те, що у його власності є автомобіль «Volkswagen Tiguan», який проданий під час шлюбу і кошти за який позивач особисто отримала. Остання посилається і на те, що у його власності перебуває нерухоме майно, проте, на даний час, у провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області є справа №595/1433/22, за позовом його дружини про поділ такого. За наведених обставин, просить заявлені позивачем вимоги задовольнити частково.

16 січня 2023 року до суду від представника позивача, адвоката Суп М.Б. надійшла відповідь на відзив у даній справі, в якому вона зазначає, що сторона позивача повністю відхиляє наведені відповідачем заперечення на позов. Відповідач, стверджуючи, що надавав і надає позивачу кошти на утримання дитини, на підтвердження зазначеного не надав будь-яких доказів. Звертає увагу на те, що аліменти в мінімальному розмірі 1416,50 грн щомісячно, які просить призначити відповідач, є явно недостатніми для створення належного догляду і виховання дитини, потреби якої зростають і не можуть забезпечити той мінімальний прожитковий мінімум дитині, який встановлений законом, адже одна пара літнього взуття при встановленому індексі інфляції та рівні цін коштує понад 800 грн. Стверджує, що відповідач працює перевізником та отримує стабільний і постійний дохід, адже оголошення про регулярні перевезення до Кракова належним відповідачу транспортним засобом «MERCEDESBENZ SPRINTER, 312 D», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованим за ОСОБА_2 , розміщені на його особистій Інтернет-сторінці в соціальній мережі «Фейсбук», із зазначенням контактного номера телефону, що підтверджується скріншотом його сторінки. Окрім того, доводи про відсутність можливості працевлаштування відповідача самостійного правового значення не мають, оскільки не можуть бути обставиною, яка звільнила б його від обов`язку зі сплати аліментів чи його розміру. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Суп М.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Позивач ОСОБА_1 додатково зазначила, що з часу, коли відповідач залишив сім`ю та вони припинили спільне проживання, а саме з 23 вересня 2023 року, відповідач не бере участі в утриманні доньки, лише один раз дав 2000 грн та в якості подарунку купив планшет, який дитина відмовилась приймати від нього. Вона ніде не працює, оскільки весь час займалась вихованням дітей. На даний час неповнолітня донька перебуває на її повному утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача адвокат Дзьоба О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив такі задовольнити частково у мінімальному розмірі, визначеному законом, тобто 1416,5 грн щомісячно. Додатково зазначив, що доказів, які б свідчили про те, що відповідач отримує дохід і має змогу сплачувати аліменти у тому розмірі, в якому просить позивач, останньою не надано. Звертає увагу, що з відео, яке долучене до матеріалів справи, не встановлено, що відповідач отримує кошти за перевезення, натомість зазначає, що офіційна сторінка у соціальній мережі «Фейсбук», на якій розміщене оголошення про регулярні перевезення до ОСОБА_6 , де вказаний і його телефон, йому не належить, а зареєстрована на ОСОБА_7 .

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 вересня 2003 року у Пишківській сільській раді Бучацького району Тернопільської області між сторонами було укладено шлюб (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 , видане Виконкомом Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 09 вересня 2003 року), який, за твердженнями позивача, на час звернення до суду перебував на стадії розірвання у Бучацькому районному суді Тернопільської області.

Той факт, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Пишківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 14 липня 2011 року

За даними довідки №125, виданої Центром надання адміністративних послуг Трибухівської сільської ради 01 листопада 2022 року, за адресою по АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутності домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2023 року 2833 грн.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, проте на даний час не проживає, що сторони підтвердили в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 та зобов`язаний брати участь в її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач у вихованні дочки участі не бере, коштів на її утримання не надає. Натомість, зазначає, що останній є працездатним, працює перевізником та отримує стабільний дохід. Окрім того, він є власником кількох автомобілів, від використання яких він також отримує дохід. Крім того, в його власності знаходяться об`єкти нерухомого майна, а саме, квартира, житловий будинок та земельні ділянки у м.Бучач.

Так, згідно долучених позивачем до цивільної справи матеріалів, судом встановлено наступне.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №577, який посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане майно ОСОБА_2 придбав за домовленістю сторін за 407353,00 грн. Згідно п.13 вказаного договору, такий укладений за згодою дружини покупця ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №580, який посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б., ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0512 га, кадастровий номер :02:003:1491, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яку останній придбав за обумовлену сторонами суму 35900,00 грн. Вказана земельна ділянка, що є предметом цього договору, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно п.15 вказаного договору, такий укладається за згодою дружини покупця ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою.

Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №574, який посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б., Грисюку на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0512 га, кадастровий номер :02:003:1492, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яку останній придбав за обумовлену суму 35900,00 грн. Вказана земельна ділянка, що є предметом цього договору, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно п.15 вказаного договору, такий укладається за згодою дружини покупця ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою.

За даними витягу про державну реєстрацію прав №34750209, виданого КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» 07 липня 2012 року, реєстраційний номер 37076512, квартира АДРЕСА_4 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно / НОМЕР_4 від 07 липня 2012 року, виданого виконкомом Бучацької міської ради.

ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER, 312 D», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 1999 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 25.12.2012.

Також, позивач долучив до матеріалів справи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , відповідно до якого ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_7 , білого кольору, 2016 року випуску.

Натомість, відповідачем до матеріалів справи долучено копію договору купівлі-продажу транспортного засобу №8015/22/1/002029 від 23 вересня 2022 року, який укладений між ФОП « ОСОБА_11 » (продавець) з однієї сторони та ОСОБА_2 (покупець) з іншої, про те, що продавець передав у власність покупцеві транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_7 , білого кольору, за обумовленою сторонами ціною в розмірі 20 000 грн.

На підтвердження того факту, що відповідач ОСОБА_2 працює перевізником, представником позивача до матеріалів справи долучено DVD-RW диск, на якому, згідно сюжету новин за 25.11.2022, який вийшов в етері каналу «Фрідом» по національному телебаченню, ОСОБА_2 , перебуваючи на українсько-польському кордоні в пропускному пункті «Медика-Шегині», особисто розповідає журналістам кого забирає з Республіки Польща, хто повертається в Україну тощо.

Крім того, представником позивача надано скріншот сторінки, де розміщено оголошення про регулярні перевезення до Кракова належним відповідачу транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER, 312 D», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, як вказано стороною позивача, на особистій Інтернет сторінці відповідача в соціальній мережі «Фейсбук», із зазначенням контактного номера його телефону.

На думку сторони позивача, наведені обставини достеменно підтверджують факт здійснення ОСОБА_2 перевезень пасажирів з Республіки Польща в Україну та, відповідно, отримання ним доходу.

Проте, ані з відеозапису, який досліджено в судовому засіданні, ані з наданого суду повідомлення, яке було розміщене в соціальній мережі «Фейсбук» не встановлено, що відповідач отримує дохід від регулярних перевезень пасажирів за межі кордону України, такі обставини не знайшли свого підтвердження й під час судового розгляду справи, а тому такі твердження сторони позивача суд оцінює критично.

Окрім того, посилання позивача на ту обставину, що інтернет-сторінка у соціальній мережі «Фейсбук», на якій розміщене оголошення про регулярні перевезення до ОСОБА_6 із особистими контактами відповідача, належить відповідачу ОСОБА_12 , є помилковими, оскільки із самого, долученого до матеріалів справи скріншоту такої встановлено, що інтернет-сторінка у соціальній мережі «Фейсбук» зареєстрована на ОСОБА_13 .

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачє особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому такий має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільну з позивачкою малолітню доньку.

Попри те, що стороною позивача не доведено отримання відповідачем стабільного доходу від регулярних перевезень пасажирів до ОСОБА_6 , доказів того, що існують перешкоди для працевлаштування відповідача, останнім суду також не надано та у матеріалах справи такі відсутні.

Водночас слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Натомість, позивач, обґрунтовуючи необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, не навела достатніх доказів на підтвердження необхідності та можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вік дитини на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині виповнилось 11 років), щорічні потреби дитини, які з віком постійно зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, які є загальновідомими та не потребують доказування, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково і аліменти визначити у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини та захистить її права.

На думку суду, вказаний розмір аліментів є максимально справедливим по відношенню до обох сторін спірних правовідносин.

Одночасно суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено протягом п`яти днів.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_9 .

Суддя: І. І. Тхорик