Справа № 359/9164/21
Провадження № 22-ц/801/341/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Сопруна В.В., Матківської М.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гарницького Павла Петровича

на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2022 року, ухвалене суддею Холодовою Т.Ю., повний текст якого складено 26 грудня 2022 року,

в справі №359/9164/21

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до ОСОБА_2 (відповідач)

про стягнення аліментів,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася в місцевий суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є пенсіонеркою за віком і єдиним її доходом є пенсія в розмірі 1 769 грн на місяць. Проте цієї суми коштів не вистачає на забезпечення належних умов для проживання, придбання необхідних ліків, достатнього харчування та оплати комунальних послуг, зокрема квартири АДРЕСА_1 , де є зареєстрованою ОСОБА_2 .

Крім того вказує, що на її утриманні перебуває дочка відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважає, що відповідач, як її повнолітня дочка, яка працює та має регулярний заробіток, разом з чоловіком займається підприємницькою діяльність, має можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 2 000 грн на місяць.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

02 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Гарницького П.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2022 року постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи скарги щодо порушення норм процесуального права полягають у тому, що суд розглянув справу за відсутності представника позивача, який подавав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що позбавило позивача правової допомоги.

Щодо неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, апелянт вказала, що вирішуючи спір суд першої інстанції не врахував положення статей 202, 203 СК України.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 25 січня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову в даній справі визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (в даному випадку - 12 000 грн), що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спір у ній не належить до категорій, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), а тому колегією суддів вирішено, що справа з урахуванням її конкретних обставин може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером з 28.07.2009 та отримує пенсію у розмірі, який з грудня 2020 року по червень 2021 року становив 1 769 грн на місяць, що підтверджується копією довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.07.2021 № 116.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи № 12230/5/02-32-12-01-20 від 10.11.2022 наданих на виконання ухвали суду, ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець перебувала на податковому обліку в Могилів-Подільській ДПІ ГУ ДПС у Вінницькій області як платник податків з 11.10.2016 по 20.07.2021. Після внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням з 20.07.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Доходи ОСОБА_1 за період з І кварталу 2021 року по ІІ квартал 2022 року відсутні.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає цим вимогам.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (стаття 206 СК України).

Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним також вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до частини першої статті 76, статті 89 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є пенсіонером, отримує пенсію, розмір якої на день розгляду справи становить 2 000 грн, і це є єдиним її доходом, а тому вказаних коштів не вистачає на нормальне харчування, лікування та оплату комунальних послуг. Крім того вказувала, що на її утриманні знаходиться дочка відповідачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, доказів на підтвердження стану здоров`я та щомісячного розміру понесених позивачкою витрат на своє утримання, оплату комунальних послуг і лікування суду не надано. Як встановлено судом, позивач до лікарів не зверталась, а тому доводи про те, що вона потребує матеріальної допомоги через необхідність лікування не знайшли свого підтвердження.

Крім того, позивач підтвердила, що, житлом її забезпечує син ОСОБА_5 , за яке він несе витрати самостійно.

А тому посилання позивача на те, що розмір отримуваної нею пенсії не дозволяє їй забезпечити собі гідне існування, не забезпечує всіх її потреб, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі.

Також, судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги твердження позивача про те, що вона витрачає також кошти на утримання онуки, яка на момент розгляду справи проживає з відповідачем. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачкою періодично здійснювались перерахування певної суми кошт на ім`я своє дочки ОСОБА_3 .

Рішенням суду, на яке посилається позивач, обставини утримання ОСОБА_1 своєї онуки не встановлювалися, й належних і допустимих доказів цього не надано і в даній справі.

Доводи позивача щодо можливості надавати відповідачкою матеріальну допомогу, оскільки вона має постійний заробіток, заміжня, займається підприємницькою діяльністю, судом першої інстанції правильно не взято до уваги, зважаючи на те, що такі доводи ґрунтуються на припущеннях й не мають правового значення за умов недоведеності позивачем потреби в матеріальній допомозі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було допущено до участі в справі представника позивача - адвоката Гарницького П.П., а відтак позивач була позбавлена правової допомоги, не заслуговують на увагу, так як згідно з журналом судового засіданні позивач ОСОБА_1 була представлена адвокатом Пограничним А.М. і заяв про відкладення розгляду справи для забезпечення участі іншого представника не заявляла.

Отже, суд першої інстанцій, надавши належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що позивач не надала доказів наявності виключних обставин, які є підставою для стягнення додаткових витрат на утримання непрацездатної матері.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гарницького Павла Петровича залишити без задоволення, а рішення на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І. М. Стадник
Судді: В.В. Сопрун М.В. Матківська