Справа № 461/860/23
Провадження № 2/461/735/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.03.2023 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Артем Віталійович до ОСОБА_2 про зобов`язання виконання умов договору,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується суддею.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Артем Віталійович, звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про зобов`язання виконання умов договору, з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.02.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Артем Віталійович залишено без руху та надано стороні термін для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.

Копія ухвали скерована позивачу та його представнику за поштовою адресою наведеною у позовній заяві, а також на електронну адресу адвоката Шаповалова А.В. зазначену у позовній заяві.

Ухвалу, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем отримано 01.03.2023 року, а його представником 28.02.2023 року. Окрім того, згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ доставлено до електронної скриньки одержувача, а саме адвоката Шаповалова А.В., 14.02.2023 року о 10 год. 13 хв.

Станом на 10.03.2023 року, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Мотиви та висновки судді, а також положення закону, яким керувався суддя, постановляючи ухвалу.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, у випадку якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи, серед іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ухвалюючи дане рішення суд також враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка в силу положень ч.4 ст.10 ЦПК України, являється преюдиційною, сформульовано позицію відповідно до якої, якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

При цьому, виходжу з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що оскільки позивачем, відповідно до ухвали судді, не виконано вимоги ст. 185 ЦПК України та не усунуто недоліки виявлені при зверненні до суду, дану позовну заяву необхідно повернути позивачу.

При цьому, слід відзначити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом, якщо перестануть існувати обставини (усунуто недоліки позовної заяви), що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Артем Віталійович до ОСОБА_2 про зобов`язання виконання умов договору ? повернути позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2023 року.

Суддя В.В. Стрельбицький