Справа № 214/2280/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю прокурора Фурдас І.О.

за участю захисника Вершиніної О.М.

за участю обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_1 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. ОСОБА_1 будучи судимим 05.03.2018 Чаплинським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, звільнений 01.11.2021 по відбуттю строку покарання, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, корисних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний корисливий злочин.Так, ОСОБА_1 17.02.2022 близько 19.00 год., переслідуючи прямий злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, вільно пройшов до двохповерхової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , де, пройшовши до розташованого на другому поверсі будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у присутності власниці магазину ОСОБА_2 шляхом ривка схопив з прилавку пластикову скриньку з грошовими коштами в сумі 112,00 гривень, належними благодійній організації «Благодійний фонд «Амелія»» (м. Київ), після чого, не реагуючи на зауваження ОСОБА_2 припинити свої злочинні дії, разом з викраденим втік з місця скоєння злочину та таким чином умисно відкрито повторно заволодів грошовими коштами благодійної організації «Благодійний фонд «Амелія»» (м. Київ) в сумі 112 грн, спричинивши потерпілому матеріального збитку на вказану суму. Вказує, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останнього разу 05.03.2018 Чаплинським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком цього ж суду від 04.06.2013 до відбуття 5 років 3 місяці позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 04.04.2018 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільнений 01.11.2021 по відбуттю строку покарання. 18.02.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. 22.02.2022 ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 22.04.2022 включно. 21.04.2022 ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 продовжено на 60 днів до 20.06.2022 (справа №665/280/22). Зазначає, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними матеріалами: оглядом місця події від 17.02.2022, приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 ; відеозаписами з камер відеоспостереження магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на яких зафіксовано, що чоловік заходить до будівлі, де на другому поверсі розміщений магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та заходить до приміщення де в присутності, власниці магазину ОСОБА_2 , з прилавку, шляхом зриву руками, відкрито заволодів пластиковою скринькою з грошовими коштами, що належать благодійній організації «Благодійний фонд «Амелія»»;- протоколом огляду оптичного диску марки "Kaktuz", об`ємом 4,7 GB, 6х18 з наявними на ньому відео з камер відео спостереження з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в АДРЕСА_1 ; допитом свідка ОСОБА_2 від 17.02.2022, в якому остання вказує, що 17.02.2022 вона перебувала на робочому місці та побачила, як до магазину заходить ОСОБА_1 , підходячи до прилавку в алкогольному відділі при вході та руками зриває пластикову скриньку з грошовими коштами та вибігає з магазину. При цьому остання почала наздоганяти ОСОБА_1 , та на одній з вулиць втратила його з виду; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_2 від 17.02.2022, яка демонструвала напрям руху ОСОБА_1 ; протоколом огляду місця події від 17.02.2022, з місця де свідок ОСОБА_3 втратила з виду ОСОБА_1 ; допитом свідка ОСОБА_4 від 18.02.2022, в якому зазначено, що за його місцем мешкання тимчасово проживає ОСОБА_1 17.02.2022 року о 17.40 годині ОСОБА_1 повідомив, що йде в пошуках грошових коштів. Близько 19.30 години до місця мешкання повернувся ОСОБА_1 де вони продовжили вживати алкогольні напої; допитом свідка ОСОБА_5 від18.02.2022, в якому остання пояснила, що 18.02.2022 року близько 18.20 години перебувала на території ринку в смт Асканія-Нова Каховського району Херсонської області, де зустріла ОСОБА_1 , який повідомив, що шукає де взяти грошові кошти на алкогольні напої. Близько 19.50 години ОСОБА_5 перебувала за місцем мешкання ОСОБА_4 , до якого в цей час прийшов ОСОБА_1 ;іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. Вказує, що у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Підставою звернення до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді «тримання під вартою» вказує раніше заявлені ризики, передбачені у статті 177 КПК України, які до цього часу продовжують існувати, не зменшились та не втратили своєї актуальності (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України). Так, першим ризиком, який може перешкоджати розгляду даного кримінального провадження у суді,вважає переховування ОСОБА_1 , вказаний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 усвідомлює суворість покарання, що загрожує йому за вчинене ним кримінальне правопорушення у разі визнання його винним, та намагатиметься його уникнути шляхом умисної зміни свого місця проживання та подальшого переховування. ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, утриманців не має, його соціальні зв`язки за місцем мешкання надто слабкі для запобігання настанню вказаного ризику. Другим ризиком зазначає те, що ОСОБА_1 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вкаузує, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_1 раніше багато разів судимий за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання у виді реального позбавлення волі, проте корисних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини, а саме 01.11.2021, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про усталену системність його злочинної діяльності, тобто однозначно є обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин, обґрунтованим вважає продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають небезпечну поведінку обвинуваченого, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Бере до те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчините інше кримінальне правопорушення, а також те, що в даному випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості належного виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, та запобігання ризикам, зазначеним вище, крім того, тяжкість покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення та вагомість підтверджуючих його вину доказів створюють вищевказані ризики.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник пояснила, що при вирішенні клопотання покладається на думку суду.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Як передбачено ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців; у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу. Як передбачено ст. 615 КПК України у разі введення воєнного стану у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 186 ч. 2 КК України, яке є тяжким злочином проти власності, за яке передбачено покарання строком до 6 років позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії цього запобіжного заходу ухвалою Саксаганського районного суду від 21 квітня 2022 року продовжено до 20 червня2022 року. При обранні запобіжного заходу суд встановив обґрунтованість підозри та наявність таких ризиків: обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 червня 2022 року. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розгляд цього клопотання призначався на 17 червня, 28 липня, 19 жовтня, 16 та 20 грудня 2022 року. Кожного разу судом відкладався розгляд клопотання про продовження цього строку, так як суд не мав можливості забезпечити участь обвинуваченого, а отже розглянути та вирішити по суті питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Про неможливість вирішити клопотання по суті, суд після кожного засідання повідомляв установу, в якій тримався обвинувачений. Виходячи з того, що обвинувачений після 20 червня 2022 року по даний час продовжує триматися під вартою, суд вважає, що установою, в якій він тримався, застосовувалися, як це передбачено ст.331 ч.4 КПК України, положення ст. 615 КПК України, а тому строк його тримання під вартою закінчується 17 лютого 2023 року. На переконання суду, за таких обставин, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає вирішенню саме по суті, зокрема, з точки зору обґрунтованості клопотання та доцільності подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Суд бере до уваги, що в разі визнання ОСОБА_1 винним та при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, згідно ст.72 КК України та ст.374 КПК України суд буде зобов`язаний зарахувати йому у строк відбування покарання увесь час перебування під вартою і таке зарахування буде відповідати інтересам обвинуваченого, не буде порушувати його прав.

Судове провадження на даний час не завершене, тому до 20 лютого 2023 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існує ризик, передбачений ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як в разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді тривалого позбавлення волі та ризик того, що він може вчинити інший злочин, так як раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, звільнився з місць позбавлення волі 1 листопада 2021 року. Суд приймає також до уваги відомості про особу обвинуваченого, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує у сукупності на відсутність у обвинуваченого останнього міцних соціальних зв`язків.

Інший запобіжний захід, на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 20 лютого 2023 року і продовжити строк тримання під вартою до 20 квітня 2023 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 20 квітня 2023 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов