Номер провадження: 22-з/813/83/23
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
13.02.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі
головуючого Полікарпової О.М.,
суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву адвоката Фомічова Ігоря Олеговича, який діє від імені ОСОБА_1 ,про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
В провадженні Одеського апеляційного суду знаходилась апеляційна скарга адвоката Мельник Н.Ю., яка діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Постановою апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення.
30 січня 2023 року на електронну пошту апеляційного суду адвокатом Фомічовим І.О., який діє від імені ОСОБА_1 ,було направлено клопотання про ухвалення додаткового рішення.
31 січня 2023 року на електрону пошту апеляційного суду адвокат Мельник Н.Ю., яка діє від імені ОСОБА_2 , направила заперечення на заяву про вирішення питання про стягнення судових витрат. Заперечення адвокат обґрунтувала наступним:
-відповідач по справі та його представник під час розгляду справи в суді першої інстанції, разом із першою заявою по суті спору, не надав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, отже у відшкодуванні таких судових витрат слід відмовити;
- в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, з якого можливо було б встановити узгоджений між ОСОБА_1 та АО «Ю-РАЙТ» механізм розрахунку гонорару;
- вартість послуг, зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг, не відповідає наведеній у прайс-листі Адвокатського об`єднання «Ю-РАЙТ».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3-4 ст. 269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційне провадження за скаргою адвоката Мельник Н.Ю., яка діє від імені ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року відкрито та розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що під час апеляційного розгляду адвокатом Фомічовим І.О., який діє від імені ОСОБА_1 , було подано відзив на апеляційну скаргу, у якому було заявлено клопотання про стягнення зі скаржника понесених відповідачем витрат на правову допомогу, а докази розміру таких витрат разом із заявою про розподіл було подано у межах встановленого ст. 141 ЦПК України строку, апеляційний суд вважає за можливе призначити наведену вище заяву до розгляду.
Посилання адвоката Мельник Н.Ю. на те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції разом із першою заявою по суті спору не надав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи спростовуються матеріалами справи (т.1, а.с.130).
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 69 550 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 3500 грн., судові витрати в розмірі 1030,50 грн.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

18 жовтня 2022 року адвокат Мельник Н.Ю., яка діє від імені ОСОБА_2 , не погоджуючись із наведеним рішенням суду, звернулась до суду із апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До заяви про долучення доказів розміру судових витрат адвокатом Фомічовим І.О. було надано належним чином завірені копії:

- договору про надання правової допомоги № 6/21 від 08.02.2021 року;

- додаткової угоди № 3 від 28.11.2021 року до договору про надання правової допомоги № 6/21 від 08.02.2021 року, відповідно до якої розрахунок гонорару, що підлягає сплаті клієнтом адвокатському об`єднанню робиться відповідно до тарифів, вказаних в прайс-листі об`єднання, який є невід`ємною частиною договору та угоди;

- акту приймання-здачі наданих послуг від 27.01.2023 року до договору про надання правової допомоги № 6/21 від 08.02.2021 року, відповідно до якого адвокатським об`єднанням було надано ОСОБА_1 послуги з підготовки та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу у справі №521/11450/19 та з підготовки та направлення до суд заяви про вирішення питання про стягнення судових витрат, сумарна вартість яких склала 7000 грн.;

- прайс-листа адвокатського об`єднання "Ю-Райт", відповідно до якого вартість послуги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу складає 7 000 грн.;

- банківської квитанції про сплату ОСОБА_4 АО "Ю-Райт" за надану правову допомогу 7 000 грн.

Апеляційний суд вважає за можливе прийняти до уваги вказані докази, керуючись ст. 246 ЦПК України.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожному гарантується право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів тощо), що узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалах від 21 вересня 2016 року у справі N 654/2765/15-ц; та від 26 квітня 2017 року у справі N 335/6590/15-ц.

Як зазначено у частинах 2 та 3 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі N 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі N 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі N 922/928/18, від 30.07.2019 у справі N 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі N 915/237/18).

Щодо зауважень адвоката Мельник Н.Ю. про неможливість встановити узгоджений між ОСОБА_1 та АО «Ю-РАЙТ» механізм розрахунку гонорару, апеляційний суд, відхиляючи їх як безпідставні, зазначає про таке.

Верховний Суд у додатковій постанові від 06.03.2019 по справі № 922/1163/18, розглянувши питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу зробив системний аналіз норм законодавства та прийшов до висновків про те, що ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.

Поряд з цим, відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Аналогічну правову позицію викладено в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2020 по справі № 906/598/19.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Договір про надання правової допомоги у даній справі дійсно не визначає погодинну оплату часу адвоката, поряд з цим додаткова угода та прайс-лист вартості адвокатських послуг дозволяють пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, а формальна, покрокова деталізація проведеної адвокатом роботи не змінює доведеності факту надання послуг із правничої допомоги.

Враховуючи, що суду надані докази фактичних витрат та їх неминучість (у зв`язку із необхідністю захисту інтересів відповідача в суді та виконанням умов договору про правову допомогу), апеляційний суд приходить до висновку, що адвокатом ОСОБА_1 в достатній мірі обґрунтовано та доведено вимоги про компенсацію витрат на правничу допомогу з обсягом наданих послуг, факт надання яких підтверджується матеріалами справи.

Зауваження адвоката Мельник Н.Ю. про те, що вартість послуг, зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг не відповідає наведеній у прайс-листі АО «Ю-РАЙТ», апеляційний суд знаходить слушними, поряд з цим, вважає, що відсутність у прайс-листі вартості послуги з підготовки та направлення до суду заяви про вирішення питання про стягнення судових витрат не є підставою для відмови у даному випадку у стягненні зі скаржника витрат на правову допомогу, оскільки вартість надання такої послуга, попри її зазначення у акті приймання-передачі не була включена до загальної вартості наданих послуг та, відповідно, про компенсацію її вартості адвокатом Фомічовим І.О. не заявлялось.

Враховуючи викладене та дослідивши надані заявником докази, які належним чином підтверджують понесені витрати, а також зважаючи на обсяг реально наданих АО "Ю-Райт" послуг, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви адвоката Фомічова І.О. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

УХВАЛИВ

Заяву адвоката Фомічова Ігоря Олеговича, який діє від імені ОСОБА_1 ,про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмір 7 000 (сім тисяч) грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного суду.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Полікарпова

Л.В. Базіль

Л.П. Воронцова