Справа № 161/9561/22 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/186/23 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Бовчалюк З. А., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та користується послугами з постачання гарячої води, які надає відповідач Державне комунальне підприємство (далі ДКП) «Луцьктепло».

Позивач зазначав, що відповідач ДКП «Луцьктепло» незаконно та протиправно нарахував йому плату за послуги з постачання гарячої води за період з 01 січня 2021 року по 24 вересня 2021 року у розмірі 8 078 грн 56 коп. та за період з 24 вересня 2021 року по жовтень 2021 року включно у розмірі 4 672 грн 15 коп., а всього 12 750 грн 71 коп.

Позивач також вказував, що він самостійно замовив повірку лічильника гарячої води із заводським номером № 124212. 03 серпня 2021 року представником відповідача було складено акт зняття показань квартирних засобів обліку гарячої води, вказано контактний телефон - НОМЕР_1 та зафіксовано фактичний показник лічильника станом на 03 серпня 2022 277,8 куб. м. Повірка лічильника була проведена 13 серпня 2021 року і він отримав паспорт на водолічильник про придатність.

Вважає, що йому відповідачем було неправомірно та протиправно нарахована плата за послуги з постачання гарячої води за період з 24 вересня 2021 року по жовтень 2021 року включно у розмірі 4 672 грн 15 коп, оскільки відповідач, знаючи про переплату за гарячу воду на 34,9 куб. м, ще раз здійснив нарахування за гарячу воду на 34,9 куб. м (313,3-278,4= 34,9 куб. м). Після прийняття в експлуатацію лічильника гарячої води, яке відбулося 24 вересня 2021 року, відповідачем було повністю зроблено перерахунок плати за гарячу воду і будь-яка заборгованість була відсутня, що вбачається з квитанції № 1 від 06 листопада 2021 року оплати комунальних послуг за жовтень 2021 рік.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача ДКП «Луцьктепло» щодо незаконного та протиправного нарахування йому по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01 січня 2021 року по 24 вересня 2021 року плати за послуги з постачання гарячої води у розмірі 8 078 грн 56 коп. та за період з 24 вересня 2021 року по жовтень 2021 року включно у розмірі 4 672 грн 15 коп., зобов`язати його провести перерахунок розміру плати з постачання гарячої води за період 01 січня 2021 року по 24 вересня 2021 року та за період з 24 вересня 2021 року по жовтень 2021 року включно, а судові витрати, у тому числі на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідач ДКП «Луцьктепло» у поданому відзиві на апеляційну скаргу позивача просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що в квартирі позивача ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на вводі гарячої води встановлено квартирний прилад обліку води тип лічильника «КВ-1,5», рік випуску 2011, заводський номер № 124212.

В паспорті зазначеного лічильника вказано, що його повірка здійснена 11 березня 2015 року і періодичність повірки цього лічильника становила 4 роки, наступна повірка мала відбутися у 2019 році. Інформація про необхідність проведення періодичної повірки вказана у паспорті на лічильник при першому монтажі 11 березня 2015 року, в акті прийняття в експлуатацію лічильників гарячої води від 23 березня 2015 року, де вказано, що дата наступної повірки 11 березня 2019 року (а.с.39-40).

Однак у зазначений строк періодична повірка лічильника гарячої води в квартирі позивача здійснена не була, у зв`язку з чим відповідачем ДКП «Луцьктепло`з 01 січня 2021 року було знято з абонентського обслуговування лічильник гарячої води № 124212, встановленого в квартирі позивача, з фіксацією останнього отриманого показу від Комунального підприємства (далі КП) «Луцькводоканал» 313,3. Вказаних обставин позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді першої інстанції не заперечував.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 самостійно, з власної ініціативи, замовив повірку лічильника гарячої води із заводським номером №124212. 03 серпня 2021 року представником ДКП «Луцьктепло» складено акт зняття показань квартирних засобів обліку гарячої води, де вказаний контактний телефон - НОМЕР_1 та зафіксовано станом на 03 серпня 2021 року фактичний показник лічильника 277,8. Після повірки 13 серпня 2021 року, в паспорті на водолічильник про придатність зафіксовано фактичний показник лічильника 278,129 (а.с.36, 41).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Відповідно до положень вказаних Правил показники засобів обліку, які у визначений законодавством строк не пройшли повірку, не можуть прийматися до розрахунку за послуги. Використання приладів обліку без проведення повірки в строк міжповірочного інтервалу (4 роки) є порушенням норм чинного законодавства та як наслідок свідчить про ймовірну несправність такого приладу обліку без проведення відповідної повірки яка б свідчила про протилежне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол розподільного обліку це вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановленозаконом або договором.

Повірка до набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснювалась відповідно до згаданих Правил та ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» за рахунок суб`єкта господарювання, який надавав такі послуги, тобто відповідача.

З прийняттям Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінився підхід до обліку цих житлово-комунальних послуг та обслуговування засобів їх обліку. Так, вказаним Законом обов`язок обслуговування і проведення періодичної повірки квартирних приборів обліку води покладено на власників таких приборів за їх рахунок, якщо інше не встановлено договором. Власником квартирного приладу обліку води є споживач.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» до ч. 4 ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» внесені зміни, відповідно до яких періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно-визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочний інтервал лічильників води становить 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747).

Згідно з п. 15 Правил та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

У разі несправності засобів обліку води плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Як вбачається з матеріалів справи, після повірки в паспорті водолічильника від 13 серпня 2021 року зафіксовано факт ремонту лічильника та зазначено: інформація про ремонт - «плата, муфта» (а.с.36).

Наведене свідчить про те, що відповідач ДКП «Луцьктепло» відповідно до положень наведених правових норм не міг використовувати попередньо прийнятті покази від КП «Луцькводоканал» при проведенні розрахунків до 13 серпня 2021 року.

Ураховуючи вказану обставину, у період з 01 січня 2021 року по 24 вересня 2021 року ДКП «Луцьктепло» проводило нарахування відповідно до затвердженої норми споживання 3,6504 м 3 гарячої води на 1 зареєстровану особу в місяць, діючих тарифів, кількості зареєстрованих осіб та фактичних днів надання послуги. Згідно копії будинкової книги А № 88810 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані 3 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . За період з 01 січня 2021 року по 24 вересня 2021 року нараховано 8 078 грн 56 коп. З 24 вересня 2021 по 01 червня 2022 року ДКП «Луцьктепло» проведено нарахування плати за послуги з постачання гарячої води згідно акту прийняття в експлуатацію лічильника від 24 вересня 2021 року, паспорта на лічильник, зафіксованого фактичного показника 278,129. Станом на 01 листопада 2021 року КП «Луцькводоканал» передало показник 313,3. За вересень-жовтень 2021 року позивачу нараховано за спожитих 34,9 м. куб гарячої води 4 672 грн 12 коп. (а.с.29-34).

Згідно відповіді ДКП «Луцьктепло» від 26 жовтня 2022 року № 3617/14 сума, сплачена споживачем відповідно до наданих платіжних документів у розмірі 908 грн 98 коп. зарахована по особовому рахунку на послуги з постачання гарячої води та на абонентську плату за гарячу воду. Платіж в розмірі 9,19 грн плата за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води.

Наведені вище обставини свідчать, що нарахування відповідачем позивачу за надані послуги за гарячу воду за нормативами (нормами) споживання гарячої води, діючих тарифів є правомірним, оскільки плата за воду, виходячи з показань приладу обліку, може бути розрахована лише за умови, що лічильник є справним, тоді як встановлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, після повірки в паспорті водолічильника від 13 серпня 2021 року зафіксовано факт ремонту лічильника, що вказує на те, що зазначений прилад обліку спожитої гарячої води був несправним. Крім того, у період коли лічильник працює у рамках закінчення строку повірки і до наступної повірки, оплата за гарячу воду нараховується за нормами споживання, здійснення нарахування за показами не повіреного на той час лічильника, законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, наведене дає підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не довів обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому встановивши вищенаведені обставини у цій справі, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявленого позову.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Наведені позивачем ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції, встановленими у справі обставинами і не впливають на законність рішення суду.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, є подібними доводам, які викладені у позовній заяві, мотивована відповідь на які надана судом першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: