Справа № 333/2698/22
Провадження № 2-о/333/21/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Смаковського О.С.,

справа № 333/2698/22

провадження № 2-о/333/21/23

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_2

заінтересована особа - Територіальна громада в особі Запорізької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту сумісного проживання на час відкриття спадщини.

Короткий зміст позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті матері відкрилась спадщина. 14 лютого 2022 року заявник звернувся до Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що сплив 6 місячний строк на прийняття спадщини.

Також у заявника відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини, адже заявник не був зареєстрований за однією адресою разом з матір`ю на час відкриття спадщини. Фактично, з січня 2021 року по день смерті матері ОСОБА_3 , заявник проживав разом з нею, вів спільне господарство, купував ліки, піклувався про хвору мати.

Встановлення факту смерті заявнику необхідно для подальшого оформлення його спадкових прав після померлої. Оскільки лише в судовому порядку можливо встановити факт постійного проживання, заявник вимушений звернутись до суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2022 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, в порядку окремого провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2022 року, витребувано у Шостої запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після померлої ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання повідомлений вчасно та належним чином не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, вказав що заяву підтримує в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання повідомлена своєчасно та належним чином, не прибула причини її неявки суду не відомі.

Заінтересована особа, територіальна громада в особі Запорізької міської ради, повідомлена своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи за відсутності останнього, просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов до наступного.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 , батьками дитини записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог про встановлення факту спільного проживання з січня 2021 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником наданий акт підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем, виданий головою правління ОСББ «Рязанська 13», ОСОБА_5 , копію рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши надані матеріали спадкової справи після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановив, що в період з 20 травня 2015 року по 21 вересня 2021 року відсутні особи, які були б зареєстровані разом з померлою.

Частина 1ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною третьої ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК України).

Отже, зі змісту зазначених норм вбачається, що обставинами, які свідчать про прийняття спадщини є постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подача у встановлений строк спадкоємцем, який не проживав зі спадкодавцем, заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

З матеріалів спадкової справи № 80/2022, заведеної державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори Зайцевою І.Г. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після померлої. Інших спадкоємців, крім нього, немає. Матеріали спадкової справи містять постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був прописаний разом зі спадкодавцем та ним було пропущено строк на прийняття спадщини.

Враховуючи те, що у суду відсутні докази на спростування факту проживання заявника разом з померлою матір`ю ОСОБА_3 , оскільки факт постійного проживання підтверджується довідкою голови правління ОСББ «Рязанська 13», будинку, в якому проживала померла, оскільки заявник є сином померлої та інші спадкоємці відсутні. Суд вважає, що наявні підстави для встановлення факту постійного проживання та подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 у період з січня 2021 року по 11 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09 лютого 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва