РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 568/896/22

Провадження № 22-ц/4815/308/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Вейтас І.В.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу адвоката Бернацького Павла Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 ,на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Троцюк В.О., повний текст рішення складено 02 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позов обґрунтовано тим, що вона з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із 30 серпня 2013 року. Рішенням Радивилівського районного суду від 02 листопада 2021 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_2 здійснює нерегулярні мінімальні виплати для утримання дітей, однак даних коштів недостатньо для належного забезпечення дітей усім необхідним. Відповідач працездатний, інших осіб на утриманні немає, офіційно не працевлаштований, однак має високооплачуваний нерегулярний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти у необхідному розмірі. Враховуючи зазначене просила стягнути з відповідача аліменти на малолітніх дітей в сумі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто також з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач є здоровою та працездатною особою, на його утриманні відсутні інші неповнолітні діти та непрацездатні особи. Судом враховано часткове визнання позову відповідачем і відсутність доказів щодо неспроможності останнім сплачувати аліменти. Відповідач офіційно працевлаштований, згідно довідки, виданої Релігійною організацією «Релігійна громада святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України с.Кременець Волинської області, від 15.10.2022 року дохід ОСОБА_2 становить 6500 гривень щомісячно. Суд першої інстанції, врахувавши солідарний обов`язок батьків утримувати дітей дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти, виходячи з мінімального розміру, а саме в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Бернацький П. В.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції допустився помилки, оскільки не вказав розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено положенням статтею 184 СК України, а лише обмежився формулюванням визначеним вимогами ч. 2 ст. 182 СК України. Вважає, що суд не врахував того, що дохід ОСОБА_2 не обмежується офіційною заробітною платою та наявність у його власності двох транспортних засобів. Водночас у позивачки, яка утримує та виховує двох малолітніх дітей, відсутнє власне житло та транспортні засоби, що свідчить про те, що матеріальне становище відповідача є значно кращим, а тому встановлений місцевим судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін. Зазначає, що він спроможний сплачувати лише встановлений судом першої інстанції розмір аліментів, оскільки отримує дохід у мінімальному розмірі та на його утриманні перебуває дружина в та її неповнолітній син. Заперечує твердження позивача про те, що його доходи не обмежуються заробітною платою, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами. Стверджує, що у нього відсутнє у власності будь-яке нерухоме майно. Зауважує, що на даний час у Радивилівському районному суді розглядається цивільна справа № 568/1160/22 за позовом ОСОБА_1 до ньогопро поділ спільного майна подружжя, а тому вказані позивачем транспортні засоби будуть поділені між ними на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2010 року. Рішенням Радивилівського районного суду від 02 листопада 2021 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження, які долучені до матеріалів справи.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Результат аналізу вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Отже, закон передбачає два способи захисту у справах про стягнення аліментів - у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень на кожну дитину.

Однак, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на дітей у розмірі 50% прожиткового віку на кожну дитину, тобто у спосіб не передбачений законом, суд першої інстанції допустив порушення норм як матеріального так і процесуального права.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо способу захисту права позивача є обґрунтованими, тому рішення суду не можна вважати законним.

За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, закон визначає аліменти саме як кошти, що необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону матеріально утримувати дитину до повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно довідки № 51 від 29 червня 2022 року виданою канцелярією Митрополита Луцького і Волинського Православної церкви України ОСОБА_2 рукоположений в сан священика та служитьнастоятелем парафії ОСОБА_5 с.Кременець Луцького району Волинської області.

Відповідно до довідки про доходи від 15 жовтня 2022 року виданою Релігійною організацією «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України» с.Кременець Волинської області дохід ОСОБА_2 в липні 2022 року становив 3000 гривень в серпні, вересні 2022 року по 6500 гривень.

14 липня 2022 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 14 липня 2022 року серія НОМЕР_1 .

Згідно довідки Копачівської сільської ради Волинської області №270 від 17 жовтня 2022 року до складу сім`ї ОСОБА_2 входить дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зміна сімейного стану відповідача, а саме укладення шлюбу і наявність у його дружини неповнолітньої дитини, не звільняє ОСОБА_2 від батьківського обов`язку утримувати своїх малолітніх від попереднього шлюбу та сплачувати аліменти у розмірі, який відповідає їх інтересам, потребам і є необхідним для забезпечення належних умов для фізичного, розумового, морального та соціального їх розвитку.

Відповідальність за утримання неповнолітніх дітей покладається саме на батьків. Відповідач ОСОБА_2 не є батьком неповнолітнього ОСОБА_8 . Матеріали справи не містять даних про утримання ОСОБА_8 його батьком, як то отримання ОСОБА_7 аліментів на сина ОСОБА_8 тощо.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатним, має задовільний стан здоров`я, що не спростовується матеріалами справи, має регулярний дохід, а тому зобов`язаний забезпечувати належний рівень життя дітей та надавати їм матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції не було враховано, що вік обох дітей, які перебувають на утриманні ОСОБА_1 , до шести років, а тому вони потребують постійної уваги, піклування та часу, що на думку апеляційного суду, унеможливлює отримання нею додаткових доходів на утримання дітей.

Позовні вимоги про стягнення на кожну дитину аліменти в розмірі по 5000 гривень задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати такі кошти на утримання дітей.

Відповідно до відкритих даних Єдиного реєстру судових рішень, повний доступ до якого мають судді, в провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області перебуває справа № 568/1160/22 про поділ майна подружжя ОСОБА_9 , а саме: автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 1998 року виписку, та трактора Т-25, 1989 року випуску, що підтверджує позицію відповідача, викладену ним у відзиві на апеляційну скаргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, відповідно рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи встановлені судом та не спростовані сторонами обставини справи, також обставини, які визначені статтею 182 СК України, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 гривень на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Визначений апеляційним судом розмір аліментів відповідає вимогам статей 182, 184 СК України, обставинам справи, інтересам та потребам дітей і буде необхідним для забезпечення належних умов для їх фізичного, розумового, морального та соціального розвитку.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч.1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бернацького Павла Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року в частині визначеного до стягнення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді Н.М. Ковальчук

С.В. Хилевич