Провадження № 2/161/219/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

представника позивача Рязанцева О.Є.,

представників відповідача Пальчик Г.А., Трофимчука Ю.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищенаведена справа.

В судовому засіданні судом з власної ініціативи поставлено на обговорення питання про зупинення провадження у справі до закінчення Великою Палатою Верховного Суду перегляду в касаційному порядку справи №420/2411/19, провадження №11-422апп21, яка стосується визначення юрисдикції у подібних спорах.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував стосовно зупинення провадження у справі.

Представники відповідача у судовому засіданні не заперечували стосовно зупинення провадження у справі.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід зупинити, з таких підстав.

Зі змісту позову слідує, що його предметом є стягнення з відповідача, як органу, що розпоряджається депозитним рахунком Луцького міськрайонного суду Волинської області, 3% річних та інфляційних втрати, нарахованих згідно ст.625 ЦК України, у зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду про повернення позивачу коштів з депозитного рахунку суду.

Позивач вважає, що оскільки він просить стягнути 3% річних та інфляційні втрат на підставі ст.625 ЦК України, вказані відносини є приватно-правовими та підсудні загальним судам.

Відповідач вважає, що оскільки він є суб`єктом владних повноважень і у відносинах з позивачем виступав не як учасник приватно-правових відносин, цей спір є публічно-правовим та підсудний адміністративним судам.

Одночасно судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року в адміністративній справі №420/2411/19, провадження №11-422апп21, прийнято до розгляду справу за позовом Приватного підприємства компанії «ФЛАЙ СЕРВІС» до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення коштів.

У вказаній ухвалі зазначено, що оскільки подібні спори щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат з підстав тривалого невиконання Казначейством рішень судів розглядаються в порядку цивільного, господарського і адміністративного судочинства, на думку колегії судів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, насамперед постає потреба у вирішенні питання предметної юрисдикції цих правовідносин, віднесення цієї категорії справ до юрисдикції адміністративного чи господарського (цивільного) суду.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду мотивувала своє рішення відсутністю усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, а саме частини другої статті 625 ЦК України, та наявністю правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, а також невизначеністю законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідністю застосування аналогії закону чи права.

Велика Палата Верховного Суду погодилась, що мотиви, які викладені в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 вересня 2021 року про передачу справи на її розгляд є обґрунтованими, тобто встановили наявність виключно правової проблеми з цього приводу, в тому числі і стосовно розмежування юрисдикції судів в таких категоріях справ.

Хоча у справі №420/2411/19 відповідачем є орган Державної казначейської служби України, а не Державної судової адміністрації України, як у цій справі, такі правовідносини є подібними, бо ТУ ДСА України в Волинській області у відносинах з позивачем виконувало подібні функції.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, оскільки визначення питання про правильну юрисдикцію цього спору неможливе до закінчення касаційного перегляду, який здійснюється згідно ухвали Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року №420/2411/19, провадження у справі слід зупинити.

Керуючись п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, - зупинити до закінчення касаційного перегляду, який здійснюється згідно ухвали Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року №420/2411/19.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк