16.02.2023 227/3044/21
08 лютого 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
секретаря с/з Сисенко Ю.В.
представника позивача Бондарєвої Н.М
третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно, в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новодонецької селищної ради, яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 ,-
27.07.2021 року Орган опіки та піклування виконкому Новодонецької селищної ради звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу.
В обґрунтування позову зазначено, що неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 27.05.2021 року і по теперішній час перебувають на обліку в службі у справах дітей, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Дітей тимчасово влаштовано до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та фактично мешкаючою за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мати дітей, ОСОБА_5 ухиляється від виконання батьківських обов`язків та покинула їх, поїхавши в лютому 2018 року до м. Москва РФ на заробітки та до теперешнього часу не повернулась. Відповідачка матеріально дітям не допомагає, не цікавиться їх життям та здоров"ям. З 2018 року дітьми опікується їх бабуся - ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 12.08.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 15.09.2021 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року, вказану справу передано для розгляду судді Здоровиці О.В.
Ухвалою суду від 24.12.2021 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 25.11.2022 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 04.01.2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 , який є батьком дітей, підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення та суду пояснив, що малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2018 року опікується їх бабуся ОСОБА_2 . В 2021 році ОСОБА_2 звернулась до служби у справах дітей, оскільки у неї виникли питання щодо оформлення дітей у садочок, школу. В ході бесіди було встановлено, що мати дітей ОСОБА_5 в 2018 році поїхала на заробітки і з того часу взагалі не цікавиться життям дітей, не надає їм ніякої допомоги, що свідчить про свідоме ухилення останньої від своїх батьківських обов"язків. Тому вказані діти були взяті на облік та офіційно тимчасово влаштовані до сім"ї ОСОБА_2 , яка є їх рідною бабусею. Враховуючи наведене позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача. Також з пояснень представника позивача було встановлено, що місце знаходження батька дітей - ОСОБА_6 не встановлено, останній дітьми не опікується.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України є такою, що повідомлена про судове засідання належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду. Тому суд вважає за можливе справу слухати у вісутність відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач по справі є її донькою, а малолітні діти - її онуками. В лютого 2018 року відповідачка поїхала до свого співмешканця до Російської Федерації, але обіцяла швидко повернутися. За домовленністю з відповідачкою діти залишились з нею. Деякий час у них був з"язок, але потім відповідачка перестала виходити на з"язок та дзонити їй та дітям. Оскільки не було взагалі відомостей про доньку, вона в 2021 році звернулась до органів поліції з приводу розшуку останньої. В ході розшукових дій, працівниками поліції було встановлено контактний номер телефону ОСОБА_5 , зателефонувавши за яким вона дізналася що її донька перебуває у РФ в м. Кострома, де народила третю дитину. З розмови з донькою їй стало відомо, що вона повертатися на територію України не планує, оскільки у неї нещасне життя, просила піклуватися про її дітей. Коли вона сказала доньці, що вимушена буде звертатися до суду з приводу позбавлення її батьківських прав, то вона з цього приводу не заперечувала. Також зазначила, що за весь цей час, з 2018 року відповідачка взагалі не цікавилась життям та здоров"ям дітей, жодного разу матеріальної допомоги дітям не надавала.
В судовому засіданні під час спілкування з малолітнім ОСОБА_3 судом було встановлено, що він мешкає з бабусею ОСОБА_2 , а його мама знаходиться в Росії. Батька хлопчик не знає. Матір бачив дуже давно, будь-яких подарунків мати йому не передавала. Чому мама мешкає не з ними йому не відомо.
З пояснень малолітнього ОСОБА_4 було встановлено, що він мешкає з братом ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_2 . Свою матір пам`ятає, йому відомо, що вона мешкає у Росії та не може їх з братом забрати через війну. Також додав що любить свою маму та бабусю.
Заслухавши представника позивача, третью особу та малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого.
В судовому засіданні встановлено такі обставини та факти.
Копією свідоцтва про народження підтверджується, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.4).
Копією свідоцтва про народження підтверджується, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.4).
З довідки відділу виконавчого комітету Новодонецької селищної ради від 10.08.2021 року, вбачається, що ОСОБА_5 з 07.11.2013 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.34).
Відповідно до наказів начальника служби у справа дітей Новодонецької селищної ради № 41 та № 42 від 27.05.2021 року (а.с. 11,12), неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік, як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків
Відповідно до наказів начальника служби у справах дітей Новодонецької селищної ради № 43, 44 від 27.05.2021 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку покладено персональну відповідальність за життя та здоров"я дітей (а.с.12,14)
Як вбачається з педагогічних характеристик ЗДО№ 31 « Малятко», ОСОБА_4 з 2019 року та ОСОБА_3 з 2018 року відвідують вказаний дошкільний заклад. Вихованням та утриманням дітей займається бабуся, оскільки батьки перебувають за кордоном. За час відвідування дітьми дитячого садочка, батьки жодного разу не зв`язувалися з вихователями, тоді як бабуся завжди цікавиться життям онука. Діти завжди чисті та охайні. (а.с.21,22)
З акту депутата Новодонецької селищної ради Г.Ф. Ганінець від 04.06.2021 року вбачається, що в ході обстеження помешкання за адресою АДРЕСА_2 було встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 разом із дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зі змісту вказаного акту також вбачається, що ОСОБА_5 залишила дітей на бабусю ОСОБА_2 і не мешкає за даною адресою з 23.02.2018 року. (а.с.7)
З акту депутата Новодонецької селищної ради Г.Ф. Ганінець від 04.06.2021 року, вбачається, що в ході обстеження помешкання за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстрована та мешкає ОСОБА_2 , разом із нею без реєстрації проживають онуки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дітей, ОСОБА_5 23.02.2018 року залишила дітей на бабусю ОСОБА_2 де вони зараз і виховуються. ОСОБА_2 створила всі умови для проживання та розвитку онуків.(а.с.8)
З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що родина мешкає в квартирі, яка складається з 2-х житлових кімнат та має задовільні умови проживання для двох малолітніх дітей. Діти мають окрему кімнату, яка обладнана спальними місцями та робочою зоною, побутовими приладами і меблями. Санітарні умови відповідають вимогам проживання дітей. (а.с.9).
Зі змісту висновку виконкому Новодонецької селищної ради від 21.07.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Новодонецької селищної ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25-28).
Зі змісту листа ОСОБА_5 від 20.08.2021 року, який було адресовано Добропільському міськрайонному суду Донецької області(а.с.42) вбачається, що останній відомо про те, що в суді знаходиться справа № 227/3044/21 про позбавлення її батьківських прав щодо її синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з позовними вимогами вона ознаймовлена та заперечень не має. Також зі змісту вказаного листав вбачається, що матеріальну допомогу матері ОСОБА_2 , на яких залишила дітей вона матеріально не допомогає, з дітьми не спілкується, останній раз їх бачила в 2019 році.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.
Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, яка є матір`ю малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , свідомо самоусунулася від виховання та утримання своїх синів. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не приймає ніякої участі у житті своїх малолітніх дітей, не цікавиться їх життям та здоров"ям, не забезпечує їх матеріально і не має наміру і бажання вчиняти дії на виправлення цієї ситуації. Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2018 року мешкають у родині бабусі ОСОБА_2 .
При цьому суд зазначає, що відповідач, будучи обізнаною про наявність в суді справи щодо позбавлення її батьківських прав, жодного разу в судові засідання не з`явилась, надіславши до суду лист, в якому зазначила, що проти позбавлення її батьківських право щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечує, що на думку суду свідчить про її байдужість до долі своїх синів.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач, в силу певних поважних причин або інших обставин, не можуть здійснювати свої батьківські обов`язки щодо малолітньої дітей, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні доведено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо малолітніх синів, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав.
Виходячи з вищевказаного, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з відповідачів на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд зазначає, що в цій частині позов є обґрунтованим і тому ця вимога підлягає задоволенню виходячи з такого.
Відповідно до частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання дітей.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на їх особисті рахунки, відкриті в АТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 27 липня 2021 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Керуючись ст.ст. 152, 155, 164-166,191 СК України, ст.ст. 259, 263-266, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новодонецької селищної ради, який діє в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_6 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на їх особисті рахунки, відкриті в АТ «Державний ощадний банк України», в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 липня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На підставі ч.6 ст.164 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Копію рішення направити сторонам.
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 08 лютого 2023 року. Повний текст рішення буде складено 17 лютого 2023 року.
Суддя О.В. Здоровиця