Справа № 464/6017/22
пр.№ 2/464/113/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6017/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: відшкодування завданої майнової шкоди

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Білецький Р.Б.

Обставини справи

Адвокат Білецький Р.Б. від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом порядку цивільного судочинства, в якому просить стягнути з відповідача у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної школи 206 726,53 грн унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 з покликанням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін.

Відзив на позов відповідачем не подано та жодних клопотань не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26 грудня 2019 року по справі № 464/6636/19, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП, з накладенням адміністративного стягнення.

Даною постановою установлено, що ОСОБА_2 30 листопада 2019 року о 23.20 год по вул.Стуса, 4 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «BMW X6» номерний знак НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «ЗАЗ Sens» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який в свою чергу, отримавши інерційний рух, здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW 528» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 . В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам нанесені механічні пошкодження.

Автомобіль марки «BMW X6» номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить позивачу.

Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки наведена постанова набрала законної сили, тому доказуванню не підлягає факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з підстав порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (ст.11 ЦК України).

За вимогами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відомості щодо наявності у винуватця договору страхування цивільно-правової відповідальності матеріали справи не містять.

Заявлені вимоги сторона позивача мотивує тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 206 726,53 грн, що складається з вартості запчастин та проведених ремонтних робіт. У підтвердження надано письмові докази: видаткові накладні, рахунки, наряди-замовлення, акт виконаних робіт, специфікацію та фотофіксацію, які відповідачем не оспорюються. З огляду на викладене суд уважає такі належними, достовірними та достатніми для підтвердження розміру матеріальної шкоди.

Виходячи із наведеного правового регулювання та обставин справи, вимоги позивача про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, з наданням переконливих доказів є підставними та позов підлягає до задоволення. Суд вирішив справу за наявними матеріалами за відсутності відзиву відповідачів (ч.8 ст.178 ЦПК України).

У матеріалах справи відсутні відомості та докази, які б спростовували даний висновок суду, що узгоджується із такими засадами цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Розподіл судових витрат

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задоволити позов.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної матеріальної школи у розмірі 206 726,53 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2067,30 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 22 лютого 2023 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО