ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8768/22Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/264/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Міщій О. Я., Парандюк Т. С.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ярмуся В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8768/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ярмусь Віктор Дмитрович на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливки Віталія Івановича про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії, ухваленого суддею Марциновською І.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тернопільської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливки В.І. про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що на підставі рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець» та протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979 вона заселена до двохкімнатної кооперативної квартири площею 27,01 кв. м і кухнею на АДРЕСА_1 . Пайові внески за дану квартиру вона сплатила повністю.

01.06.2022 з метою оформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна вона звернулась до державного реєстратора Тернопільської міської ради. Однак рішенням державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки В.І. № 63801816 від 08.06.2022 зупинено розгляд її заяви про державну реєстрацію права власності у зв`язку з тим, що документи подані реєстратору не в повному обсязі, а саме відсутні документи, що підтверджують введення в експлуатацію самовільно побудованої веранди з підвалом загальною площею 9,6 кв. м.

Вважає, що рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки В.І. щодо нереєстрації квартири загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без урахування площі самочинної прибудови є неправомірним і таким, що порушує права позивача. Просить визнати за нею право власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливку В.І. зареєструвати право власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року в позові ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливки Віталія Івановича про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Судовий збір у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ярмусь В.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.12.2022 року та прийняти нове рішення, яким визнати за нею право власності на двох кімнатну квартиру по адресу АДРЕСА_1 , зобов`язати державного реєстратора Сливку В.І. Тернопільської міської ради, зареєструвати право власності на вищевказану квартиру, посилаючись на те, рішення прийняте з порушенням матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що, на момент набуття права власності в 1979 р. нею на кооперативну квартиру, законодавством не була передбачена як видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру. З 1995 року була передбачена процедура оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна для членів житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, шляхом отримання свідоцтва про право власності від місцевих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування та реєстрацію їх в бюро технічної інвентаризації.

Зазначає, що підстав для відмови в задоволенні у визнанні права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , у суду не було.

Посилається на те, що 01.06.2022 вона звернулась до державного реєстратора Тернопільської міської ради з заявою про реєстрацію права власності на двокімнатну квартиру та надала необхідні документи, а саме: паспорт, пенсійне посвідчення, архівний витяг із протоколу №8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 27.04.1979р. щодо надання їй квартири АДРЕСА_3 , довідку №396 ПП «СОВР» від 10.12.2007р. відповідно до якої вона проживає в АДРЕСА_1 , станом на 1 грудня 2007р. нею повністю сплачений пайовий внесок за квартиру, балансова вартість становить 20 572,00 грн. Кооперативний будинок прийнято в експлуатацію в 1979р.; довідку «БЛАГОУСТРІЙ» від 25.05.2022р. відповідно до якої новим управителем будинку по АДРЕСА_4 визначено ПП «БЛАГОУСТРІЙ», згідно даної довідки ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , житловою площею 27,01 кв.м., загальною площею 48,19 кв.м. Станом 1 грудня 2007р. повністю сплачений пайовий внесок за квартиру і балансова вартість становить 20 572,00грн.; інформаційну довідку ТзОВ «МБТІ» №331 від 25.05.2022, відповідно до якої проведено обстеження вищевказаної квартири та технічний паспорт .

Зазначає, що Державним реєстратором прав на нерухоме майно не ставиться питання під сумнів реєстрація права власності на квартиру, однак передбачено оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами, державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Зважаючи, на те, що саме на підставі ордеру на вселення вона отримала від Виконавчого комітету місцевої ради право на користування спірною кооперативною квартирою, а у подальшому не отримала свідоцтво про право власності на це майно та не зареєструвала його в Тернопільському БТІ, існує спір щодо підтвердження її права власності на вказану квартиру.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що у неї існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами права власності на кооперативну квартиру, набутого нею правомірно.

У відзиві на апеляційну скаргу, Тернопільська міська рада просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не отримала передбаченої законодавством дозвільної документації, яка б підтверджувала законність спорудження прибудови, проектної документації, проекту будівництва. Об`єкт не прийнято в експлуатацію. Проведення таких робіт без отримання дозвільних документів є порушенням містобудівного законодавства України .

Зазначає, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка набута ОСОБА_1 на підставі ордеру, отриманого відповідно до рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець», яке затверджено протоколом № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, зазнала реконструкції внаслідок здійснення прибудови до квартири, яка істотним чином вплинула на її технічні характеристики, зокрема, загальна площа квартири збільшилась на 9,6 кв. м, на 20 %, створено нові приміщення в квартирі, змінилась як площа забудови так і геометричні розміри квартири. Вказана прибудова не є окремо розташованим об`єктом, а пов`язана із квартирою спільними капітальними стінами та стала її невід`ємною частиною.

Вважає, що внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції квартира за адресою АДРЕСА_1 втратила тотожність із тією квартирою, на яку ОСОБА_1 отримала ордер та за яку сплатила пайові внески.

Ордер ОСОБА_1 був виданий на квартиру житловою площею 27,01 кв. м, загальною площею 48,19 кв. м, а на даний час загальна площа квартири без урахування площі самочинної прибудови становить 47,4 кв. м, у тому числі житлова площа складає 26,1 кв.м, що дає підстави дійти висновку, що реконструкція спірної квартири була здійснена не шляхом прибудови веранди з підвалом, а внаслідок зміни конфігурації та площі самої квартири. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 набула право власності на квартиру саме такою площею не надані.

Вимоги зобов`язати державного реєстратора Тернопільської міської ради зареєструвати право власності на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 47.4 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вважають безпідставними, оскільки дана квартира є об`єктом самочинної реконструкції, право власності на неї, як на об`єкт нерухомості, відповідно до норм законодавства не виникає.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник позивачки ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на викладені у ній доводи.

Представник Тернопільської міської ради та державний реєстратор Тернопільської міської ради, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України та з урахуванням думки представника позивачки, колегія суддів не вбачає перешкод щодо розгляду справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із тих обставин, що відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на двокімнатну квартиру загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такий об`єкт нерухомого майна внаслідок самочинного будівництва зазнав реконструкції, а докази того, що позивач набула право власності на квартиру саме такою площею суду не надані; а також, що відсутні підстави для зобов`язання державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки В.І. здійснити реєстрацію права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки підстави прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 63801816 від 08.06.2022 узгоджуються з вимогами Порядку та зумовлені обставинами, встановленими судом під час розгляду даної справи.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець», яке затверджено протоколом № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, заселено останні 3 під`їзди дев`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 сім`ями членів кооперативу та видано ордери на квартири згідно з проведеним жеребкуванням, в тому числі ОСОБА_2 (так у документі) на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 . Такі обставини підтверджуються архівним витягом з протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, який виданий Державним архівом Тернопільської області Тернопільської обласної військової адміністрації 27.05.2022 за вих. № С-48/04-11 (а.с. 6).

Також з довідки приватного малого підприємства «СОВР» № 396 від 10.12.2007 про техніко-економічні показники квартири, виданої члену будівельного кооперативу № 60 ОСОБА_1 (а.с. 6 зв.бік), вбачається, що ОСОБА_1 проживає в кооперативній квартирі АДРЕСА_2 , яка складається з двох кімнат житловою площею 27,01 кв. м загальною площею 48,19 кв. м та знаходиться на 1 поверсі. Станом на 01.12.2007 повністю сплачений пайовий внесок і балансова вартість квартири становить 20572 грн. Кооперативний будинок здано в експлуатацію в 1979 році.

Так само відповідно до інформаційної довідки приватного підприємства «Благоустрій» № 30 від 25.05.2022 (а.с. 7) станом на 01.12.2007 ОСОБА_1 повністю сплачений пайовий внесок і балансова вартість квартири становить 20572 грн. Також у довідці зазначено, що житлова площа квартири АДРЕСА_2 становить 27,01 кв. м, а загальна 48,19 кв. м.

На підставі рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець», яке затверджено протоколом № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, заселено останні 3 під`їзди дев`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 сім`ями членів кооперативу та видано ордери на квартири згідно з проведеним жеребкуванням, в тому числі ОСОБА_2 (так у документі) на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 . Такі обставини підтверджуються архівним витягом з протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, який виданий Державним архівом Тернопільської області Тернопільської обласної військової адміністрації 27.05.2022 за вих. № С-48/04-11 (а.с. 6).

З довідки приватного малого підприємства «СОВР» № 396 від 10.12.2007 про техніко-економічні показники квартири, виданої члену будівельного кооперативу № 60 ОСОБА_1 (а.с. 6 зв.бік), вбачається, що ОСОБА_1 проживає в кооперативній квартирі АДРЕСА_2 , яка складається з двох кімнат житловою площею 27,01 кв. м загальною площею 48,19 кв. м та знаходиться на 1 поверсі. Станом на 01.12.2007 повністю сплачений пайовий внесок і балансова вартість квартири становить 20572 грн. Кооперативний будинок здано в експлуатацію в 1979 році.

Відповідно до інформаційної довідки приватного підприємства «Благоустрій» № 30 від 25.05.2022 (а.с. 7) станом на 01.12.2007 ОСОБА_1 повністю сплачений пайовий внесок і балансова вартість квартири становить 20572 грн. Також у довідці зазначено, що житлова площа квартири АДРЕСА_2 становить 27,01 кв. м, а загальна 48,19 кв. м.

Стаття 19-1 Закону України «Про кооперацію» визначає, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Поряд з цим з інформаційної довідки ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 331 від 25.05.2022 (а.с. 7 зв.бік) вбачається, що згідно з обліком технічної інвентаризації зальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 57,0 кв. м, а житлова 26,1 кв. м. Площа самочинно побудованої прибудови становить 9,6 кв. м та включена до загальної площі квартири. При цьому без самочинно побудованої прибудови площа квартири становить 47,4 кв. м, у тому числі житлова площа складає 26,1 кв. м.

Указані вище обставини підтверджуються також експлікацією приміщень квартири, яка міститься у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 8-10).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливки В.І. № 63801816 від 08.06.2022 (а.с. 5 зв.бік) зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме відсутні документи, що підтверджують введення в експлуатацію самовільно побудованої веранди з підвалом загальною площею 9,6 кв. м.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Так, умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 (далі за текстом Порядок).

Згідно з п. 6, 7 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком.

Відповідно до п. 81 Порядку у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Пункт 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором, зокрема, у разі подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

У разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви (п. 14 Порядку).

Так, згідно з ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За таких обставин, не є об`єктом права власності самочинно збудоване нерухоме майно.

Так, Верховний Суд України у постанові від 04.12.2013 у справі №6-130цс13 сформулював правову позицію, згідно з якою у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

При цьому у постанові від 06.03.2019 у справі № 361/4685/17 Верховний Суд зауважив, що норма ч. 1 ст. 376 ЦК України застосовується також і до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик.

Також Верховним Судом у постанові від 15.04.2020 у справі № 307/3957/14-ц звернуто увагу на те, що внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції об`єкт нерухомого майна втрачає тотожність із тим, на який власником було отримано право власності.

Аналогічні висновки містить і постанова Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 235/6807/20.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься у п. 3 Державних будівельних норм В 3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України № 295 від 22.07.2009 (далі за текстом ДБН), відповідно до якого реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників; прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Таким чином за змістом ст. 357, 376 ЦК України, п. 3 ДБН власник може самостійно здійснювати такі переобладнання об`єкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 , набута позивачем на підставі ордеру, отриманого відповідно до рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець», яке затверджено протоколом № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, зазнала реконструкції внаслідок здійснення прибудови до квартири, яка істотним чином вплинула на її технічні характеристики, зокрема, загальна площа квартири збільшилась на 9,6 кв. м, що становить 20 %, створено нові приміщення в квартирі, змінилась як площа забудови так і конфігурація квартири.

Вказана прибудова не є окремо розташованим об`єктом, а пов`язана із квартирою спільними капітальними стінами та стала її невід`ємною частиною.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції квартира АДРЕСА_2 втратила тотожність із тією квартирою, на яку ОСОБА_1 отримала ордер та за яку сплатила пайові внески.

Ордер ОСОБА_1 був виданий на квартиру житловою площею 27,01 кв. м, загальною площею 48,19 кв. м, а на даний час загальна площа квартири буз урахування площі самочинної прибудови становить 47,4 кв.м, у тому числі житлова площа складає 26,1 кв.м., що дає підстави дійти висновку, що реконструкція спірної квартири була здійснена не просто шляхом прибудови веранди з підвалом, а й внаслідок зміни конфігурації та площі самої квартири.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що на момент набуття нею права власності на кооперативну квартиру в 1979 р., законодавством не була передбачена видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру та обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру, колегія суддів відхиляє як такі, що не впливають на правильність висновків суду про відмову у визнанні права власності на об`єкт самочинної перебудови.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апеляційної скарги, що позивачка зверталась до державного реєстратора Тернопільської міської ради з заявою про реєстрацію права власності на двокімнатну квартиру без прибудови та нею було надано необхідні документи, та повністю сплачений пайовий внесок за кооперативну квартиру, оскільки внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції (прибудови) спірна квартира АДРЕСА_2 втратила тотожність із тією квартирою, на яку ОСОБА_1 отримала ордер та за яку сплатила пайові внески.

Надуманими вважає колегія суддів аргументи апеляційної ОСОБА_1 , що нею фактично проведено ремонтні роботи у належній на праві власності квартирі, які не передбачали втручання в конструктивні елементи будівлі і не потребували отримання відповідних документів на проведення таких робіт. Так, відповідно до п. 3 Державних будівельних норм В 3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України № 295 від 22.07.2009 (далі за текстом ДБН), відповідно до якого реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників; прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку. Разом із тим, із довідки ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 331 від 25.05.2022 (а.с. 7 зв.бік) вбачається, що згідно з обліком технічної інвентаризації зальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 57,0 кв. м, а житлова 26,1 кв. м. Площа самочинно побудованої прибудови становить 9,6 кв. м та включена до загальної площі квартири. При цьому без самочинно побудованої прибудови площа квартири становить 47,4 кв. м, у тому числі житлова площа складає 26,1 кв. м. Отже, із обставин справи, правильно встановлених судом першої інстанції, вбачається наявність самочинно проведеної позивачкою прибудови квартири 9,6 кв. м.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами апеляційний суд не вбачає.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в апеляційному суді компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ярмусь Віктор Дмитрович, залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в апеляційному суді компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий: Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Міщій О.Я.