ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1995/22

Головуючий у першій інстанції Меженнікова С. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/357/23, №22-ц/4823/444/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Національна академія аграрних наук України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук України (далі - НААН), в якому просив:

- скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №249-К від 29.09.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України».

Позовна заява обґрунтована тим, що 24.09.2021 згідно наказу НААН №389-к ОСОБА_1 призначено на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (далі ДП «ДГ «Іванівка») та укладено з ним контракт на термін з 27.09.2021 по 27.09.2024, до ЄДРПОУ 28.09.2021 внесено відповідний запис.

Проте, вже 04.10.2021 до ЄДРПОУ внесено запис про зміну керівника юридичної особи ДП «ДГ «Іванівка» зі ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , підставою внесення відповідного запису стало рішення Київського районного суду м. Харькова від 30.09.2021 про поновлення ОСОБА_2 на посаді в.о. директора ДП «ДГ «Іванівка».

Позивач указував, що фактично з 04.10.2021 по кінець червня 2022 року завдяки активним свідомим діям ОСОБА_2 було заблоковано державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців шляхом подання безлічі судових надуманих позовів проти НААН, метою яких було блокування внесення змін до реєстру щодо керівника юридичної особи та протиправне захоплення влади на державному підприємстві.

29.09.2022 наказом НААН № 249-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора у зв`язку зі створенням ним заборгованості по податках та заробітній платі, неефективному використані земель державної власності, завдання збитків державному підприємству.

Зазначав, що він фактично зміг приступити до виконання своїх обов`язків директора тільки з 01.09.2022, а отже фізично завдати шкоди підприємству та створити заборгованість не міг, а тому посилання в оскаржуваному наказі на порушення ним пп. «в», «д» п.27 Контракту, вважає безпідставними та необґрунтованими.

Також вважав, що наказ про його звільнення підписаний не уповноваженою особою.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 29.09.2022 № 249-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України».

21.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області із заявою про компенсацію судових витрат у справі, в якій просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 18 000 грн.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

Додатковим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022 доповнено резолютивну частину рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022, стягнуто з Національної академії аграрних наук України на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року, ДП «ДГ «Іванівка» звернулося з апеляційної скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ключові доводи апеляційної скарги ДП «ДГ«Іванівка» полягають у наступному.

1) З 16.12.2021 (дати винесення Шостим апеляційним судом постанови у справі за позовом ОСОБА_3 (претендента на посаду директора) до НААН про визнання протиправним і скасування рішень (щодо результатів конкурсу)) в порушення умов контракту ОСОБА_1 не приступив до виконання своїх обов`язків керівника, фактично самоусунувся від їх виконання, не виконував умови укладеного з ним контракту, понад 8 місяців не з`являвся на підприємстві, в умовах воєнного стану не здійснював заходи із забезпечення продовольчої безпеки, про що у своїх зверненнях зазначали Інститут сільського господарства Північного Сходу НААН України, а також Ніжинська районна військова адміністрація Чернігівської області. Фактичне керівництво підприємством здійснював ОСОБА_2 , який здійснював виконання його статутних завдань.

2) ОСОБА_1 вчинено протиправні дії щодо реєстрації його як керівника ДП «ДГ «Іванівка», оскільки реєстраційні дії вчинено на підставі його заяви позивача із приховуванням від державного реєстратора факту його відсторонення від займаної посади директора 26.07.2022 та відсутності у нього повноважень підписувати подібні заяви від імені державного підприємства.

3) З матеріалів кримінального провадження № 0000261 встановлено, що станом на початок повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України ОСОБА_1 перебував у м. Шепетівка Хмельницької області до закінчення посівної кампанії, на території підприємства з`явився лише 23.06.2022, а тому акти недопуску позивача до роботи у період з 06.10.2021 до 22.06.2022 є неналежними, недостовірними та недопустимими доказами.

4) Актом про результати проведення додаткової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП «ДГ «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України від 30.11.2022 встановлено свідоме блокування ОСОБА_1 роботи підприємства, що призводить до негативних наслідків у його фінансово-господарський діяльності, а також спростовуються факти недопуску позивача на підприємство у період з 06.10.2021 по 22.06.2022.

5) Даний позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та відноситься до юрисдикції господарського суду з огляду на правові позиці, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, від 10.04.2019 у справі №510/456/17.

6) Судом першої інстанції усупереч ст. 53 ЦПК України відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про вступ його у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, з огляду на те, що рішення суду у даному спорі може вплинути на права та обов`язки останнього, оскільки позивачем оскаржуються накази керівництва зазначеним підприємством, та в разі задоволення позову ОСОБА_4 буде звільнено із займаної посади, що матиме наслідком порушення його трудових прав.

У доповненнях до апеляційної скарги ДП «ДГ «Іванівка», поданих в межах строку на апеляційне оскарження, останнє зазначає, що судом першої інстанції порушено його обов`язок, встановлений ст. 190 ЦПК України, а саме надіслання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, а тому висновок суду першої інстанції про те, що відповідачу позивачем була надіслана позовна заява з додатком через систему «Електронний суд» не відповідає вимогам закону.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «ДГ «Іванівка» Скварський А.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його постановлення з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Позивач указує, що твердження про те, що він самоусунувся від виконання обов`язків керівника ДП «ДГ «Іванівка» з 01.11.2021 по 22.06.2022, не заслуговують на увагу, оскільки апелянт замовчує про блокування ОСОБА_2 державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців період з 05.10.2021 по 11.08.2022 щодо внесення змін відомостей про керівника ДП «ДГ «Іванівка».

Зазначає, що внесення відомостей про заборону та скасування заборони вчинення реєстраційних дій в ЄДРПОУ здійснюється виключно на підставі судового рішення. Перевіркою Міністерства юстиції України встановлено, що реєстраційні дії «Скасування заборони вчинення реєстраційний дій» проведені державним реєстратором Якименко Т.В. на підставі поданих ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заяв, але за відсутності відповідного судового рішення.

Наголошує, що наказ НААН від 24.11.2022 про проведення додаткової перевірки щодо встановлення особи керівника не має ніякого відношення до його звільнення.

Вважає, що права юридичної особи публічного права ДП ДГ «Іванівка» рішенням суду першої інстанції не порушуються, оскільки призначення та звільнення керівника в даній юридичній особі це прерогатива виключно НААН України як органу управління.

Не погоджуючись з ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022, ОСОБА_1 просить її скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на її незаконність.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що стороною позивача вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу було поставлено у позовній заяві, справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, протягом 5 днів від дати оголошення рішення до суду подано докази понесених витрат на суму 18 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Національна академія аграрних наук України просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на відсутність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач зазначає, що до позовної заяви доказів понесених ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу додано не було і протягом перебування справи в провадженні суду до ухвалення у справі рішення протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення, такі докази суду не надавались.

Наголошує, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, не є складовою, а тому розмір заявлених адвокатом витрат на думку відповідача є неспівмірним, необґрунтованим, непропорційним та завищеним.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Підгорного К.Є., які просили залишити рішення суду без змін та задовольнити апеляційну скаргу на ухвалу, представника ДП «ДГ «Іванівка» адвоката Голубовської М.О., яка підтримала апеляційну скаргу третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, та просила залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, доводи відзивів на апеляційні скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення та ухвала суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо апеляційної скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач з об`єктивних причин не міг виконувати покладені на нього за контрактом обов`язки керівника, відсутності у матеріалах справи доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 умов контракту від 24.09.2021, а саме, підпунктів «в», «д» ст. 27, у зв`язку із чим наказ про звільнення ОСОБА_1 є незаконним.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2021 на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 389-к ОСОБА_1 призначено директором ДП «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» з 27.09.2021 та укладено з ним контракт з 27.09.2021 по 27.09.2024 (а.с. 6-14, т.2).

28.09.2021 до ЄДРПОУ було внесено запис про призначення ОСОБА_1 директором ДП «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України».

30.09.2021 рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі №953/16713/21 поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка». Рішення в цій частині допущено до негайного виконання.

04.10.2021 приватним нотаріусом Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Шрайбер В. В. внесено до ЄДРПОУ запис про зміну керівника ДП «ДГ «Іванівка», замість ОСОБА_1 вказано директором ОСОБА_2

15.11.2021 на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2021 у справі № 953/16713/21 в частині негайного виконання, Національною академією аграрних наук України видано наказ №475-к про поновлення ОСОБА_2 виконуючим обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка» з 16 листопада 2021 року (а.с.25 т.1).

Також, в цей же день, Національна академія аграрних наук України видала наказ №476-к про звільнення виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка» Половіка М.В. з 17 листопада 2021 року за п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору (а.с.26 т.1).

З наданих ДП «ДГ «Іванівка» копій табелів обліку робочого часу встановлено, що ОСОБА_2 продовжив працювати у ДП «ДГ «Іванівка» на посаді виконуючого обов`язки директора з листопада по грудень 2021 року та з січня по квітень 2022 року, а в травні 2022 року як директор. Щодо ОСОБА_1 , то він не значиться в даних табелях, ним, згідно табеля робочого часу за вересень жовтень 2021 року відпрацьовано на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка» 26 днів у вересні місяці (а.с.78-86 т.1).

26.07.2022 Національна академія аграрних наук України видала наказ №193-к, за яким ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Іванівка» з 26.07.2022 ( а.с.23 т.1).

Наказом №249-к від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звільнений з посади директора ДП «ДГ «Іванівка» 29.09.2022 на підставі п.8 ст.36 КЗпП України, зокрема на підставі порушення ним умов Контракту від 24.09.2021, а саме, підпунктів "в", "д" пункту 27 ( а.с.3 т.2).

Так, підпунктом «в», «д» пункту 27 контракту від 24 вересня 2021 року, укладеного між Національною академією аграрних наук України (як Органом управління майном) в особі президента Гадзала Я.М. та ОСОБА_1 (як Керівником), передбачено, що Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; у разі несплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини керівника.

При цьому, пунктом 1 Контракту, передбачено, що Орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника.

Як вбачається з наказу №249-к «Про звільнення ОСОБА_1 », останнього було звільнено на підставі службової записки віце-президента НААН ОСОБА_6 від 28.09.2022, який просив звільнити ОСОБА_1 відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України через порушення ним підпунктів «в», «д» пункту 27 умов Контракту від 24.09.2021.

У службовій записці віце-президента НААН Балян А.В. зазначено, що здійснено моніторинг ефективності фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Іванівка» та визнано діяльність підприємства за 1 півріччя 2022 року неефективною, керівником підприємства у цей період був ОСОБА_1 . Йдеться, що за цей час допущено зменшення обсягів виробництва продукції рослинництва, доведено очолюване позивачем державне підприємство до скрутного економічного стану, зростання дебіторської та кредиторської заборгованості, збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам, несплату податкової заборгованості, понесені збитки та дії, які призвели до неефективного використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна (а.с. 4-5 т. 2).

З табелів обліку робочого часу, наданих суду ДП «ДГ«Іванівка», встановлено, що з листопада по грудень 2021 року та з січня по травень 2022 року, на даному підприємстві виконував обов`язки директора ОСОБА_2 (а.с.78,83-86 т.1)

29 липня 2022 року комісією Національної академії аграрних наук України у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , складено Акт про проведення службової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП «ДГ «Іванівка». Даний акт складено на виконання наказу Національної академії аграрних наук України від 13.07.2022 №45 «Про проведення службової перевірки» ( а.с.235-249 т.1).

У даному акті зазначається, що НААН від ОСОБА_1 став відомий той факт, що ОСОБА_2 не допускає його до Підприємства, та не дає приступити до виконання своїх повноважень, а тому фактично майже весь час з призначення ОСОБА_1 директором ДП «ДГ «Іванівка», останнім не здійснюються свої повноваження, як керівника Підприємства.

Також комісією встановлено, що на час проведення перевірки, керівником ДП «ДГ «Іванівка» відповідно до наказу НААН є ОСОБА_1 , а відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 .

За результатами службової перевірки Комісією встановлено, що причини неприбуття ОСОБА_1 на робоче місце в ДП «ДГ «Іванівка» є поважними. Також в акті зазначається, що ОСОБА_12 не мав права не допускати ОСОБА_1 до управління Підприємством, та виконувати його обов`язки, оскільки достеменно знав про наявність наказу НААН про призначення ОСОБА_1 директором ДП «ДГ «Іванівка», та про наявність наказу про своє звільнення від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Іванівка». З огляду на це він також не мав права посилатися на відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Комісія рекомендувала ОСОБА_1 здійснити усі залежні від нього дії щодо розблокування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з метою внесення в нього відомостей про чинного керівника ДП «ДГ «Іванівка» у відповідності до норм чинного законодавства.

До того ж, Комісією було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Іванівка» та встановлено, що за час керівництва ОСОБА_2 відбулося істотне погіршення фінансового стану дослідного господарства, зокрема його платоспроможності, внаслідок прийняття неефективних управлінських рішень. Зазначається, що за даними бухгалтерського обліку станом на 01.07.2022 заборгованість по заробітній платі перед працівниками склала 3416,00 грн, заборгованість по податках та бюджету всіх рівнів 25167,00 грн.

17.08.2022 відбулися збори трудового колективу ДП «Дослідне господарство «Іванівка», з протоколу зборів вбачається, що їх метою було створення Комісії по трудових спорах та врегулювання трудового законодавства в умовах військового стану, зокрема вирішено: зобов`язати ДП «ДГ «Іванівка» подати відомості до Державної реєстрації служби про призначення ОСОБА_13 на посаду виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка» на період відсутності керівника господарства; видати ОСОБА_13 посвідчення комісії по трудовим спорах, зобов`язати державне підприємство внести зміни до ЄДРПОУ та заборонити змінювати в ЄДРПОУ директора підприємства Скварського А.В. (а.с. 30-31, т.1).

З Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про усунення перешкод у виконанні обов`язків директора ДП «ДГ «Іванівка», вказуючи, що з 05.10.2021 його фактично усунуто від виконання обов`язків директора, він не має доступу до приміщень, будівель, споруд та взагалі до території Підприємства (справа №748/2829/21, ухвалою суду від 16.12.2021 відкрито провадження; ухвалою суду від 09.06.2022 закрито провадження на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Також, ОСОБА_1 звертався до суду з адміністративним позовом та оскаржував реєстраційну дію приватного нотаріуса про внесення 04.10.2021 до ЄДРПОУ запису, згідно якого було змінено запис в графі керівник замість « ОСОБА_1 » вказано «директор ОСОБА_2 » (постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.11.2022 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 620/15545/21 скасовано, провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до цивільної юрисдикції).

Крім того, 18.10.2021 ОСОБА_1 , з метою недопущення розкрадання врожаю належного державному підприємству звертався до слідчого судді як директор ДП «Дослідне господарство «Іванівка» з клопотанням про накладення арешту на майно - врожай 2021 року (кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000044 від 03.02.2021), вказуючи, що 06 та 07 жовтня 2021 року ОСОБА_2 , використовуючи незаконні записи в ЄДРПОУ, де він вказаний директором, повністю захопив державне підприємство, паралізував його роботу та привіз до господарства близько 20 озброєних хлопців спортивної статури, які більше ніж на 6 годин заблокували в адміністративному приміщенні спеціалістів підприємства та заблокували йому доступ та співробітникам підприємства (справа №751/7615/21 ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.10.2021).

25.07.2022 ОСОБА_1 також звертався до Чернігівської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якій повідомив, що виконуючим обов`язки директора ДП ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України» Половіком М.В., який спільно з посадовими особами ТОВ «ІК «Енергоперспектива» привласнив майно (врожай 2020-2021 року) державного підприємства, уклавши з товариством договори №04/03/20С від 04.03.2020, №06/03/20С від 06.03.2020 на суму 18 050 000,00 грн та №01/20у від 08.01.2020 на суму 17 820 753,19 грн поза визначеним законом порядком, без згоди НААН, які пізніше були визнані недійсними. Крім того, у заяві зазначав, що протягом років не виплачувалась заробітна плата, збільшувалась кредитна заборгованість, не сплачувались податки, не вівся розрахунок з контрагентами, врожайність навмисно занижувалась, зерно вивозилось на приватні елеватори та склади (справа №751/2872/22, ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.08.2022).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення прав громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору.

Згідно з пунктом 8 ст.36 КзпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Згідно з пунктом 16 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті.

Вирішуючи справу про поновлення на роботі, суд повинен перевірити правові підстави звільнення і дотримання встановленої трудовим законодавством процедури припинення трудового договору, у тому числі встановити, чи уповноважений орган прийняв рішення про дострокове припинення трудових правовідносин.

Оскільки контракт, як особлива форма трудового договору, за погодженням сторін врегульовує умови трудової діяльності працівника, при вирішенні зазначених питань підлягають урахуванню положення контракту, так як саме на таких умовах працівник погодився вступити у трудові правовідносини.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд першої інстанції виходячи з того, що позивач з об`єктивних причин не міг виконувати покладені на нього за контрактом обов`язки керівника, а також те, що до службової записки, яка стала підставою для звільнення ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження викладеної в ній інформації щодо результатів проведеного моніторингу фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Іванівка», дійшов обґрунтованого висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1 та наявності підстав для задоволення його позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі ДП «ДГ «Іванівка» на те, що ОСОБА_1 не приступив до виконання своїх обов`язків керівника, фактично самоусунувся від їх виконання, не виконував умови укладеного з ним контракту, понад 8 місяців не з`являвся на підприємстві, спростовуються матеріалами справи, якими підтверджено, що протягом жовтня 2021 року червня 2022 року ОСОБА_2 свідомо не допускав ОСОБА_1 до роботи на підприємстві, вказане також підтверджується зверненням ОСОБА_1 до суду, правоохоронних органів, Національної академії аграрних наук України.

Зазначення в апеляційній скарзі про нібито вчинення ОСОБА_1 протиправних дій щодо реєстрації його керівником ДП «ДГ «Іванівка» у серпні 2022 року, не впливає на вирішення даного спору, оскільки такі дії не були підставою для його звільнення.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання третьої особи на матеріали кримінального провадження № 0000261, з яких, за її твердженнями, встановлено, що станом на початок повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України ОСОБА_1 перебував у м. Шепетівка Хмельницької області, на території підприємства з`явився лише 23.06.2022, оскільки такі матеріали у справі відсутні і такі не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Доводи заявника про те, що актом про результати проведення додаткової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП «ДГ «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України» від 30.11.2022 встановлено свідоме блокування ОСОБА_1 роботи підприємства, що призводить до негативних наслідків у його фінансово-господарський діяльності, а також спростовуються факти недопуску позивача на підприємство у період з 06.10.2021 по 22.06.2022, не беруться до уваги апеляційним судом, зважаючи на те, що, як правильно зазначив районний суд, він був складений вже після звільнення ОСОБА_1 і після звернення його до суду з даним позовом.

З огляду на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18, не є слушними доводи апеляційної скарги ДП «ДГ «Іванівка» про те, що позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позивач оскаржує його звільнення з посади директора за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього Кодексу (припинення повноважень за частиною 3 статті 99 ЦК України).

Обставини даної справи не є тотожними обставинам справ, на які посилається заявник в апеляційній скарзі та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, у справі №145/1885/15-ц (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019) позивач просив визнати незаконним рішення наглядової ради про усунення (відсторонення) його від виконання повноважень голови правління товариства та виключення його з числа осіб, які мають право підпису, що є порушенням прав учасника (акціонера) на управління майном, а не трудових прав керівника товариства.

За обставинами справи № 510/456/17 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019) згідно з протоколом зборів ради директорів Компанії було затверджено зняття позивача з посади генерального директора ТОВ «Лагуна-Рені», і загальними зборами учасників ТОВ «Лагуна-Рені», які оформлені протоколом, вирішено звільнити позивача з посади генерального директора ТОВ «Лагуна-Рені», на підставі рішення зборів ради директорів Компанії. З такими рішеннями не погодилась позивач і з цих підстав оспорювала своє звільнення.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про вступ його у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на права та інтереси ДП «ДГ «Іванівка» не впливає, оскільки ОСОБА_4 таке клопотання заявлене як фізичною особою, а не як директором ДП «ДГ «Іванівка»

Посилання у доповненнях на апеляційну скаргу ДП «ДГ «Іванівка» на недотримання районним судом ст. 190 ЦПК України не впливають на правильність прийнятого судового рішення, представники ДП «ДГ «Іванівка» надавали суду заяву про відмову у відкритті провадження у даній справі, письмові пояснення, в яких висловлювали заперечення по суті позову (а.с. 74-75 т.1, а.с. 59-65 т. 2), брали участь у судових засіданнях, що свідчить про їх обізнаність із змістом позову та обставинами справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ДП «ДГ «Іванівка» не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що докази на підтвердження понесених ним судових витрат по оплаті правничої допомоги до ухвалення у справі рішення не подавались, стороною позивача до ухвалення рішення у справі не було зроблено заяви про подання доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів від ухвалення рішення.

З таким висновком районного суду апеляційний суд погоджується.

Представництво інтересів ОСОБА_1 в Чернігівському районному суді Чернігівської області здійснював адвокат Карпенко В.К. на підставі ордеру серії СВ № 1037800 від 05.10.2022 та договору правової допомоги №586-К від 19.10.2021 (а.с. 6, 15 том 1).

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_1 адвокатом Карпенко В.К. долучено копію ордеру серії СВ №1037800 від 05.10.2022, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №586-К від 19.10.2021 (а.с. 179 т. 2); копію акта про надання послуг адвокатом згідно договору про надання правової допомоги №586-К від 19.10.2021, на загальну суму 18 000 грн, складеного та підписаного 20.12.2022 адвокатом Карпенком В.К. та Скварським А.В., (а.с. 181 т. 2); копію квитанції до прибуткового касового ордера №19 від 20.12.2022 (а.с. 182 т. 2); розрахунок понесених витрат по справі від 20.12.2022 (а.с. 183, т.2)

Відповідно до п.2.1 Договору правової допомоги №586-К від 19.10.2021 за здійснення дій, визначених у п.1.1 цього Договору за домовленістю сторін гонорар адвоката буде визначатися в акті приймання-передачі послуг у відповідності до складності завдання та часу витраченого адвокатом.

Згідно з актом про надання послуг адвокатом від 20.12.2022 сторони визнають, що адвокат підготував та подав позовну заяву з додатками до суду про скасування наказу НААН №249-К від 29.09.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » за якою було відкрито провадження по справі №748/1995/22, яка знаходилась на розгляді в Чернігівському районному суду Чернігівської області, в зв`язку з чим гонорар Адвоката за домовленістю сторін склав фіксований розмір 3 000 грн; адвокат представляв інтереси та приймав участь у судових засіданнях 15 000 грн. Сума гонорару в розмірі 18 000 грн оплачена 20.12.2022 готівкою (а.с.181, т.2).

З копії квитанції № 19 від 20.12.2022 вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Карпенку В.К. 18 000 грн за надання правничої допомоги згідно з договором №586-К від 19.10.2021 (а.с. 182,т.2).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частина 1 ст. 44 ЦПК України приписує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом першої інстанції встановлено, що до позовної заяви доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу додано не було і протягом перебування справи в провадженні суду до ухвалення у справі рішення, такі докази не надавались. Також стороною позивача до ухвалення у справі рішення не було зроблено заяви про намір подати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення. Зазначені обставини ОСОБА_1 не спростовано.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що стороною позивача вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу було поставлено у позовній заяві, справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, протягом 5 днів від дати оголошення рішення до суду подано докази понесених витрат на суму 18 000 грн, не заслуговують на увагу, зважаючи на те, що зазначення у змісті заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат відповідно до положень п. 9. ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не є заявою сторони про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в розумінні положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка мала бути подана до суду або заявлена усно в судовому засіданні до ухвалення у справі рішення, про що обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі суду.

Відтак, ухвала Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022 підлягає залишенню без змін як така, що відповідає вимогам процесуального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» та ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року та ухвала цього ж суду від 27 грудня 2022 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року та ухвалу цього ж суду від 27 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2023 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко