УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., розглянувши заяву відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус», про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» про захист прав споживача, про зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за надані послуги, визнання незаконним та скасування нарахування оплати за надані послуги по обслуговуванню будинку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищезазначена цивільна справа.

15.02.2023 о 12 год. 59 хв. ОСОБА_1 до канцелярії суду подано письмову заяву про відвід головуючого судді Стеценка А.В. від розгляду вказаної цивільної справи. Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 08.12.2021 було витребувано у районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради належним чином засвідчені копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.11.2017 та розпорядження голови районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 23.11.2017 № 814р., що на думку заявника ОСОБА_1 є неприпустимим. На переконання відповідача, такі дії суду викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

З 13 по 17 лютого 2023 року судді Стеценку А.В. були надані дні відпочинку за роботу у вихідні дні.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд встановив наступне.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Доведення наявності таких обставин покладається на сторону, яка заявляє відвід.

Так, за змістом положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів (в контексті викладених обставин), які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді Стеценка А.В. та можуть бути підставою для його відводу від розгляду справи, позивачем суду не надано.

Аргументи, якими ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про відвід судді Стеценка А.В., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини, а доводи, викладені в заяві, зводяться до незгоди сторони з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді.

За змістом ч.3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи те, викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а заяву про відвід головуючого судді подано до суду за три робочі дні до судового засідання, яке було призначено на 20.02.2023, питання про відвід головуючого судді має бути вирішено суддею, визначеному у порядку ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 про відвід судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус», про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» про захист прав споживача, про зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за надані послуги, визнання незаконним та скасування нарахування оплати за надані послуги по обслуговуванню будинку - передати до канцелярії суду для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Стеценко