Справа № 369/4305/22
Провадження № 2/369/1518/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участі секретаря Павлової В.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/5222907, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 . 09.01.2019 року о 09:45 год. в Київській області, Києво-Святошинський район, смт. Чабани по вул. Машинобудівників, 2а, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № АМ/5222907. Винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнай ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/826/19 від 21.06.2019 року. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/5222907, на підставі страхового акту № 19.59.5222907-254 від 06.03.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 40528,91 грн. В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 40528,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12874 від 07.03.2019 року. 14 травня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 . 01 грудня 2021року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги №1/1/АК від 01.12.2021 р., на підставі якого ФОП ОСОБА_4 відступив ФОП ОСОБА_1 права вимоги до боржників за укладеними договорами страхування, які перейшли до Первісного кредитора за договором про відступлення права вимоги №1/АК від 14.05.2021 р. Враховуюче вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 22259,62 грн, судовий збір у розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою від 03.06.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, як вбачається з матеріалів справи просить розгляд справи без проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи без надання доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім цього, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 р. у справі №361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.10.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/5222907, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 .

09.01.2019 року о 09:45 год. в Київській області, Києво-Святошинський район, смт. Чабани по вул. Машинобудівників, 2а, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № АМ/5222907.

Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2019 року визнано ОСОБА_2 .

ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 40528,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12874 від 07.03.2019 року.

14 травня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

01 грудня 2021року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги №1/1/АК від 01.12.2021 р., на підставі якого ФОП ОСОБА_4 відступив ФОП ОСОБА_1 права вимоги до боржників за укладеними договорами страхування, які перейшли до Первісного кредитора за договором про відступлення права вимоги №1/АК від 14.05.2021 р.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

30 липня 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.ЕС.АЙ.», в особі представника Каплі Аліни Степанівни, яка діяла на підставі довіреності та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підписали угоду про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідно до загальних положень Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року, ОСОБА_2 , на підставі ст. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» відшкодовує. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» сплачене страхове відшкодування, яке було перераховано згідно полісу № АМ/5222907, на загальну суму в розмірі 20 264,45 грн. (збитки).

Відповідно до п. 1.2. Загальних положень Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року збитки, щодо, яких ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право вимоги до ОСОБА_2 , були сплачені згідно умов полісу обов`язкового страхування АМ/5222907.

Згідно до п. 1.3. Загальних положень Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року ОСОБА_2 відомо, що сума збитків, не погашених на момент укладення даної угоди складає 20264,45 грн.

Відповідно до п. 1.4. Загальних положень Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_2 домовились, що розмір збитків, які відшкодовує ОСОБА_2 , за умови сплати до 27.11.2019 року складає 20264,45 коп.

01.08.2019 року відповідач ОСОБА_2 сплатив на рахунки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» 3400,00 грн. суму збитків відповідно до Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року.

Згідно п. 3.4. Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року встановлена кінцева дата сплати ОСОБА_2 збитку.

Однак станом на день подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не здійснив повне погашення суми збитків, чим порушим умови Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку' регресу від 30.07.2019 року.

Відповідно до п. 2.1.2. Прав та обов`язків, які закріплені в Угоді про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» у випадку прострочення ОСОБА_2 платежу більше ніж на 1 (один) день, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право відмовитись від домовленості відповідно до п. 1.4. цієї угоди, та розірвати договір в односторонньому порядку.

Отже, на підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відбулося порушення умов, передбачених Угодою про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30.07.2019 року, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 16864,45 суму грн.

Згідно Угоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу від 30 липня 2019 року боржник ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити платіж в розмірі 20 264 грн. 45 коп. Відповідач ОСОБА_2 сплатив 01.08.2019 суму боргу в розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом..

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги наведене, перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди у розмірі 22259,62 грн., що складаються з основного боргу у розмірі 16864,45 грн., 3% річних у розмірі 1146,29 грн., інфляційних збитків у розмірі 2868,57 грн., пеня за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1380,31 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

В частині заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 3 000 грн. витрати на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 11,76-84, 141 , 209, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, cуд

УХВАЛИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відшкодування шкоди у розмірі 22259,62 грн., що складаються з основного боргу у розмірі 16864,45 грн., 3% річних у розмірі 1146,29 грн., інфляційних збитків у розмірі 2868,57 грн., пеня за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1380,31 грн.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено: 21.02.2023 року.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК