Справа №358/37/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складi головуючого суддi Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданнi в приміщені Богунський районного суду м. Житомира подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шевчук Ганни Ігорівни про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся до суду із указаним поданням, в обґрунтування якого вказав, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження № 62772293 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 358/37/19 від 24.07.2020 р. про зобов`язання ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дане виконавче провадження, на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідною постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 22.12.2021 р. передано від Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирськім області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Вказане рішення суду тривалий час, а саме з 10.08.2020 р. залишається невиконаним, оскільки виконання вказаного виконавчого провадження ускладнюється тим, що боржник від виконання рішення суду ухиляється, з моменту відкриття останній до відділу ДВС жодного разу не з`являвся та будь-яких пояснень щодо виконання судового рішення не надавав, всі процесуальні документи (постанови, вимоги, виклики тощо) направлені державним виконавцем на єдину відому адресу боржника - ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 повертались до відділу ДВС. у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Крім того, державним виконавцем неодноразово разом із працівниками поліції, дитячим психологом та представником органу опіки та піклування здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1 . однак двері державному виконавцю ніхто не відчиняв, про що складені відповідні акти. При цьому, згідно пояснень сусідів встановлено, що за вказаною адресою проживає чоловік на ім`я ОСОБА_4 зі своєю мамою і малою дитиною, але давно їх не бачать, про що складені відповідні акти.

Такі дії боржника, свідчать про ухилення від виконання вищевказаного виконавчої о провадження іа перешкоджання здійснення виконавчих дій.

З урахуванням викладеного старший державний виконавець просить винести ухвалу про оголошення в розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не повідомив.

Предстаник особи, відносно якої вирішується питання, адвокат Якимчук О.М. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив у задоволені клопотання відмовити. Разом з тим у пояснені до суду представник звернув увагу, що згідно зі ст. 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, хто законно перебуваєна території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Стаття 3 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Наразі, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, ситуація в країні склалась таким чином, що для морального та фізичного здоров`я малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 дійсно було необхідно виїхати закордон, задля збереження морального, фізичного та психоемоційного здоров`я своєї дитини, оскільки навіть звуки сирени негативно на нього впливали.

Враховуючи стислість строків, встановлених для даної категорії справ, суд вважає можливим розглянути подання у відсутність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській області.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

В порядку письмового провадження до суду звернувся старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шевчук Г.І. з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2020 р. первісну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу задоволено частково, розірвано шлюб між Позивачем та Відповідачем, зареєстрований 14.10.2017 р. Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3327; в задоволенні решти вимог первісного позову відмовлено. Зустрічну позовну заяву загороднього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини задоволено, визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та залишено його на виховання та проживання батьку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, заявник посилається на рішення Богунського районного суду м. Житомира, справа № 358/37/19, проте не враховано рішення Броварського районного суду Київської області від 09.09.2022 р. справа № 361/9880/21 про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком задоволено, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем його реєстрації або проживання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 р. апеляційна скарга ОСОБА_9 на рішення Броварського районного суду Київської області від 09.09.2022 р. справа № 361/9880/21 визнана неподаною, та повернута особі, що її подала.

Відповідно до довідки № 10-14/1833 від 17.01.2019 р., яка видана Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, місце проживання ОСОБА_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ОСББ «Теплий стан» № 44, яка видана у 2019 р. ОСОБА_1 , про те, що до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять ОСОБА_10 (власник); ОСОБА_1 , син; ОСОБА_3 внук, який за даною адресою не зареєстрований, але фактично проживає.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до норм ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи: значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 і ЦПК України).

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою - третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням , суду за позовом одержувача аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 р. у справі №158/1638/18 вказано, що «згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У частинах другій, дев`ятій статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з пунктом 6 статті З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення наведених норм свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 141, 181, 183 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 18, 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шевчук Ганни Ігорівни про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Житомирського апеляційного суду з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2023.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка