ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5912/21 Номер провадження 22-ц/814/749/23Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.Ю. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради

на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 листопад 2021 року, постановлене суддею Алтуховою О.Ю.,

по справі за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (далі УСЗНА Немишлянського району ХМР) до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманих бюджетних коштів,

в с т а н о в и в:

06.09.2021 УСЗНА Немишлянського району ХМР звернулося в суд із указаним позовом, зменшивши розмір позовних вимог заявою від 19.10.2021. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 19.11.2014 ОСОБА_1 звернувся до УСЗНА Немишлянського району ХМР із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

Рішенням УСЗНА Немишлянського району ХМРвідповідачу призначено житлову субсидію з листопада 2014 року по квітень 2015 року включно на одну зареєстровану особу. У зв`язку із відсутністю в Управлінні інформації про зміну у відповідача обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, на підставі п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 №848, відповідачу призначено субсидію на наступний період без його звернення.

Згідно п.2 постанови КМУ від 27.04.2018 №329, з 01.05.2018 призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання заяви і декларації, у разі якщо вони відносяться до категорій осіб, визначених у даній постанові, зокрема - якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи не зареєстровані за адресою домогосподарства, в інших випадках - без додаткових звернень.

Із заявою та декларацією упродовж травня-червня 2018 року відповідач не звертався, у зв`язку із чим йому було призначено субсидію на наступний період із травня 2018 року до квітня 2019 року.

У подальшому, позивачем встановлено, що із 02.03.1985 відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі та не мав права на отримання житлової субсидії з 01.05.2018 без урахування відомостей про доходи та майновий стан його дружини.

Переплата бюджетних коштів утворилася за періоди: із травня по грудень 2018 року в розмірі 5 205,83 грн., яку було знято з особових рахунків відповідача у комунальних підприємствах; із січня по квітень 2019 року в розмірі 6 760,20 грн., із яких 4 762,67 грн. відповідачем повернуто добровільно.

Таким чином переплата бюджетних коштів становить 1 997,53 грн., розмір якої позивач просить суд стягнути із відповідача, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.11.2021 у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманих бюджетних коштів відмовлено за недоведеністю.

Позивач УСЗНА Немишлянського району ХМР оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зазначає, що при зверненні до Управління із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, відповідач взяв на себе зобов`язання повідомити Управління протягом одного місяця у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, зокрема, зміну складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн.

Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, приховав від Управління відомості про наявність зареєстрованого шлюбу, а також в порушення п.2 постанови КМУ від 27.04.2018 №329 не звертався із заявою про призначення субсидії на наступний період, а тому її нарахування у період із травня 2018 року до квітня 2019 року було безпідставним.

Зазначає, що єдиною підставою для відмови у задоволенні позову є наявність суперечностей щодо сум, які були зняті з особових рахунків домогосподарства відповідача у підприємствах виробників/виконавців житлово-комунальних послуг у вересні 2019 року. Такі суперечності позивач пояснює помилковим зарахуванням добровільно сплачених відповідачем коштів у розмірі 2 000,00 грн., 2 762,67 грн. на рахунки Мінсоцполітики. Позивач не знав та не міг знати про факт добровільного погашення заборгованості, а встановивши викладене, здійснив перерахунок та зменшив розмір заборгованості, заявленої до стягнення із 4 760,20 грн. до 1 997,53 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.11.2021

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.08.2022 прийнято справу до провадження, закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.11.2014 ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у результаті чого рішеннями УСЗН Немишлянського району ХМР відповідачу призначено житлову субсидію./а.с.7-8/

Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради вказував, що призначення житлової субсидії на наступні періоди Управлінням здійснювалися автоматично

27.04.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1022», якою Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, викладено в новій редакції. При цьому пунктом 2 постанови №329 установлено, що із 01.05.2018 призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі домогосподарства є, зокрема, особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Тобто, з 01.05.2018 змінилися умови надання житлової субсидії, якими визначено, що призначення житлової субсидії здійснюється з урахуванням всіх зареєстрованих осіб та членів їх сімей, навіть якщо вони зареєстровані за іншими адресами.

Як убачається із матеріалів справи за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована одна особа: ОСОБА_1 ./а.с.19/

Згідно відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 із 02.03.1985 р. одружений із ОСОБА_2 /а.с.14/.

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 , членів сім`ї, які не зареєстровані за адресою домогосподарства, є обставиною, яка вплинула або могла вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

При цьому, ОСОБА_1 до УСЗНА Немишлянського району ХМР не звертався з новою заявою та декларацією. У зв`язку з чим, керуючись п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, ОСОБА_1 призначено субсидію не наступні періоди, а саме:

- рішенням від 08.08.2018 розраховано субсидію на 5 місяців із травня 2018 року по травень 2018 року включно щомісячно в сумі 158,89 грн.;

- рішенням від 17.08.2018 розраховано субсидію на 4 місяці із червня 2018 року по вересень 2018 року включно щомісячно в сумі 179,54 грн.;

- рішенням від 05.11.2018 розраховано субсидію на 1 місяць із жовтня 2018 року по жовтень 2018 року включно щомісячно в сумі 967,14 грн.;

- рішенням від 22.11.2018 розраховано субсидію на 5 місяців із листопада 2018 року по листопад 2018 року включно щомісячно в сумі 1 659,91 грн.;

- рішенням від 18.12.2018 розраховано субсидію на 4 місяці із грудня 2018 року по грудень 2018 року включно щомісячно в сумі 1 701,73 грн.;

- рішенням від 24.01.2019 розраховано субсидію на 3 місяці із січня 2019 року по березень 2019 року включно щомісячно в сумі 1 997,53 грн./а.с.9-11/

Згідно довідки УСЗНА Немишлянської району ХМР від 07.10.2021 №2377/0/534/21, ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , призначено житлову субсидію згін з Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (у редакціях постанов Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329, від 06.02.2019 «62) (зі змінами) на період з 01.05.2015 до 30.04.2019 включно на загальну суму 11 966,03 грн., а саме: травень 2018 року 158,89 грн.; червень 2018 року 179,54 грн.; липень 2018 року 179,54 грн.; серпень 2018 року 179,54 грн.; вересень 2018 року 179,54 грн.; жовтень 2018 року 967,14 грн.; листопада 2018 року 1 659,91 грн.; грудень 2018 року 1 701,73 грн.; січень 2019 року 1 997,53 грн.; лютий 2019 року 1 997,53 грн.; березень 2019 року 1 997,53 грн.; квітень 2019 року 767,61 грн./а.с.32-33/

28.12.2019 ОСОБА_1 сплатив на рахунок Мінсоцполітики України 2 000,00 грн., квитанція №0.0..1; 11.01.2020 також на рахунок Мінсоцполітики України 2 762,67 грн., квитанція №0.0..1./а.с.27/

За змістом листа Міністерства соціальної політики Вх №2448/0/327-21 від 05.10.2021 щодо підтвердження надходження коштів надміру нарахованої житлової субсидії вбачається, що кошти у розмірі 2 000,00 грн. та 2 762,67 грн. надійшли від ОСОБА_1 на рахунок Міністерства 28.12.2019 та 11.01.2020 відповідно./а.с.31/

За остаточним розрахунком заборгованість ОСОБА_1 з переплати бюджетних коштів за призначеними житловими субсидіями складає 1 997,53 грн., про що подано заяву про зменшення розміру позовних вимог./а.с.30/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із підстав недоведеності розміру неправомірно отриманих відповідачем бюджетних коштів. Зокрема, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що у вересні 2019 року переплата становила 7 203,36 грн. та була знята з особових рахунків домогосподарства відповідача у підприємств-виробників/виконавців комунальних послуг; у подальшому з`ясовано, що знято було не 7 203,36 грн., а 5 205,83 грн. Проте, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вказаних тверджень сторони позивача, як і розміру переплати 1 997,53 грн., заявленого до стягнення.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі № 328/1056/19.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Матеріали справи містять відомості про те, що на час подачі ОСОБА_1 заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, він зазначив одну особу, себе, як зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у відповідності до вимог чинного законодавства діючого на той час.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до Управління чинним законодавством визначано, що субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Субсидія для відшкодування витрат на оплату жилого-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу вказаних осіб.

У подальшому, у тому числі після внесення відповідних змін до Положення з 01 травня 2018 року, УСЗНА Немишлянського району ХМР здійснювало призначення житлової субсидії на наступні періоди автоматично, оскільки відповідач не звертався до Управління з новою заявою та декларацією для призначення субсидії.

Із огляду на поважний вік відповідача, посилання позивача про розміщення на сайті Мінсоцполітики та інформаційних стендах в приміщенні Управління змін законодавства та необхідності подання із 01.05.2018 заяви та декларації, колегія суддів до уваги не приймає як доказ його належного повідомлення про відповідні вимоги законодавства.

Також апеляційний суд звертає увагу, що з моменту отримання відповідачем письмового повідомлення про повернення суми надміру перерахованої/виплаченої житлової субсидії у розмірі 4 762,67 грн./а.с.23/, двома платежами у розмірі 2 000,00 грн. та 2 762,67 грн. на реквізити Мінсоцполітики, як вказано в повідомленні, сума боргу ним була сплачена.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 станом на листопад 2014 року не повинен був подавати відомості про доходи дружини, оскільки остання за цією адресою не зареєстрована, а в подальшому він не подавав заяву про призначення йому субсидії, проте виконав вимоги Управління в розмірі, зазначеному в повідомленні, а саме 4 762,67 грн. Доказів підставності нарахування боргу за січень 2019 року в розмірі 1 997,53 грн. матеріали справи не містять, як і відомостей про отримання відповідачем вимоги Управління про його сплату./а.с.12/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції викладеного не врахував та дійшов помилкового висновку про недоведеність розміру неправомірно отриманих відповідачем бюджетних коштів, залишивши поза увагою недоведеність недобросовісних дій відповідача щодо набуття ним грошових коштів у вигляді житлової субсидії.

Враховуючи відсутність умислу відповідача на навмисне неподання інформації про осіб, членів сім`ї яких не зареєстровано за адресою домогосподарства на момент подання заяви про призначення субсидії, добровільну сплату ним частини платежів на вимогу позивача, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для примусового повернення отриманих ОСОБА_1 коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 1 997,53 грн.

Доводи, на які посилається Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч.1 п.2, ст.ст.376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 листопад 2021 року - змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця