Справа №760/3699/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва С.І. Кушнір розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -

встановив:

16 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №126264, вчинений 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.02.2023 року подання передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено наступне.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Статтею 28 ЦПК України визначено порядок звернення до суду із позовом за вибором позивача.

Так у відповідності до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. При цьому, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати окреслене питання замість позивача, приймаючи рішення про передачу справи за підсудністю до іншого суду, за умови відсутності законодавчих обмежень щодо необхідності звернення до суду із дотриманням правил виключної підсудності, оскільки у такому разі матиме місце порушення права особи на звернення до суду, визначеного нею особисто.

Положеннями п. 10 глави III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 року №512/5 передбачено, що місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

З позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує вчинений 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. відносно неї виконавчий напис №126264.

Разом з тим, постановою державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Савченко Т.Ф. від 22.11.2022 року у ВП №66384352 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме виконавчого напису №126264, вчиненого 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М.

Тобто, станом на дату звернення позивача до суду виконавчі дії з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису не проводяться.

Оскільки у даному випадку до позовної заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не застосовуються правила альтернативної підсудності, суд вважає доводи сторони позивача щодо підсудності позовної заяви Солом`янському районному суду м. Києва хибними.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За встановлених обставин, з урахуванням неможливості застосування правил альтернативної підсудності, передбаченої ч. 12 ст. 28 ЦПК України, справу необхідно передати за належністю до Галицького районного суду м. Львова за місцезнаходженням відповідача.

Вирішуючи дане питання, судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається поняття «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому недотримання правил територіальної (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю( ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місцезнаходження відповідача відноситься до території Галицького району м. Львова, позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова (79018, м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 260, 353-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати на розгляд за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова (79018, м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2).

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір