Провадження № 2/466/342/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретарів с/з Семків Х.І., Лелик О.М., Окілка В.,

справа №466/12102/21

розглянувши у залі суду у м.Львові у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: Третя Львівська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

за участю представника позивача адвоката Ситника С.О.,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи адвоката Галань В.М.,

в с т а н о в и в:

16.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора та просить суд визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 строком 3 /три/ місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживала у АДРЕСА_1 . З двоюрідною сестрою вони періодично зідзвонювалися, зрідка приїжджав до неї. Починаючи з 2021 року через карантинні обмеження, а також вік та стан здоров`я до сестри не приїжджав. В кінці листопада 2021 року йому стало відомо, що ОСОБА_5 померла у лютому у 2021 році. Сестра його проживала одна, з родичів у неї залишився тільки позивач та його рідна сестра ОСОБА_6 , яка на спадщину не претендує. Він звернувся з заявою у Третю Державну нотаріальну контору з про прийняття спадщини, однак йому відмовлено, оскільки пропустив строк на звернення з такою заявою до нотаріуса, а тому змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на позовну заяву.

04.02.2021 адвокат Шалапай І.О. в інтересах ОСОБА_7 подав письмові пояснення третьої особи на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову.

03.03.2021 адвокат Галань В. в інтересах ОСОБА_2 подав письмові пояснення третьої особи на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову.

07.06.2022 адвокат Ситник С.О. подав письмові додаткові пояснення на позовну заяву, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 16.12.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 17.01.2022 за клопотанням адвоката Шалапай І.О. суд залучив до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 .

Ухвалою від 08.02.2022 за клопотанням адвоката Галаня В.М. суд залучив до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

Ухвалою від 25.03.2022 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: Третя Львівська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою від 29.06.2022 суд витребував з Третьої львівської Державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) /м. Львів, вул. Котлярська,6/ інформацію про те, хто звертався з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 і померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Чи видавалося спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину ?

Ухвалою від 16.09.2022 суд витребував з Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції /проспект Червоної Калини, 109, Львів, Львівська область, 79000/ інформацію: чи вносився актовий запис про смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою від 07.02.2023 суд з числа третіх осіб виключив ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю останнього.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ситник С.О. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради Процик І.І. при вирішенні розгляду спору поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи адвокат Галань В.М. у задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи Третя Львівська Державна нотаріальна контора в судове засідання не прибув, у листі від 01.08.2022 просить слухати справу у відсутності представника нотконтори /арк.спр.130/.

Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд встановив такі обставини справи.

26.03.2021 Шевченківський районний у місті Львові відділ ДРАЦС видав свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла лютий 2021 року /арк.спр.5/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

На вимогу суду, в.о. завідувача Третьої львівської державної нотаріальної контори В.Станкевич повідомила, що 29.03.2021 зареєстрована спадкова справа 246/2021 до майна померлої =лютий 2021 року - ОСОБА_4 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені громадянського чоловіка померлої ОСОБА_7 (арк.спр. 130).

22.04.2021 року на адресу нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_8 , в якій останній зазначає, що має намір спадкувати за померлою дружиною. 10.08.2021 від ОСОБА_8 на адресу нотаріальної контори надійшла заява про відкликання заяви від 22.04.2021 про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як двоюрідний брат померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся у Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 /арк.спр.4/.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 повідомив, що є двоюрідним братом померлої ОСОБА_4 . З сестрою спілкувалися по телефону, дуже рідко приїжджав до неї, а у зв`язку з введенням карантину, то взагалі не бачилися і зідзвонювалися рідко. Пояснив, що останній раз бачився з сестрою у 2012 році. Коли був у неї в квартирі, то зауважив, що квартира була без ремонту та занедбана. Про смерть сестри дізнався від сусідки, до якої зателефонував. В покійної також є ще одна сестра, яка проживає у Вінницькій області, але вона не бажає подавати заяву про прийняття спадщини. Просив задовольнити позовні вимоги.

Щодо норм права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення у справі № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18) вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст.15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

У пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини .

1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини;

2) необізнаність особи про наявність спадкового майна;

3) похилий вік;

4) непрацездатність;

5) незнання про існування заповіту;

6) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину;

7) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини;

8) несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2021 року №752/11156/18-ц, де зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та поряду прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо.

Як встановлено судом, позивач у визначений законом строк не звернуся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свою причину невчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач мотивує тим, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом» була заборонена робота всіх суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі нотаріусів та адвокатів, не курсував громадський транспорт. Так як він проживав за межами м. Львова, а свого транспорту не мав, то відповідно, не міг нікуди доїхати. Окрім цього, про те, що сестра померла йому стало відомо лише у листопаді 2021.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суд приходить висновку, що відсутні підстави, передбачені ст. 1272 ЦК України для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачем не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо неможливості вчасно подати заяву нотаріусу через труднощі, пов`язані із введенням на території України обмежувальних карантинних заходів для запобігання поширенню пандемії COVID-19, оскільки на час дії карантину Нотаріальна палата України рекомендувала нотаріусам вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії, пов`язані із пропуском передбачених законодавством строків, приймати громадян за попереднім записом, консультувати телефоном та он-лайн, тобто робота таких не була припиненою.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилається на оголошений карантин та те, що йому не було відомо про смерть сестри, проте надані позивачем докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями, не є обгрунтованими і переконливими доказами.

Суд вважає, що позивач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а посилання позивача, як на поважність причини пропуску ним шестимісячного строку, відсутня інформація про смерть сестри, не є достатніми та безспірними доказами підтвердження поважності пропуску цього строку, оскільки такі не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд ,

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: Третя Львівська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Львівська міська рада ЄДРПОУ № 04055896, юридична адреса: м.Львів, пл.Ринок,1.

Третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: м. Львів, пр. Чорновола, 39

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_3 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 16.02.2023 року.

Суддя П. С. Невойт