Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/5/23
Справа № 279/6015/18
РІШЕННЯ
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді: Коваленко В.П.
секретаря: Лепесевицької В.В. ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості ,-
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року провадження в справі зупинено на час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товарситва "Альфа Банк" про визнання деяких умов кредитного договору недійсними.
Ухвалою від 23 грудня 2022 року провадження в даній справі поновлено.
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Відзиву, заперечень відповідачем надано не було.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Також, 30.08.2017 сторонами підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 500614146, що містить «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Нижче зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування.
Зазначеним графіком встановлено суму щомісячного платежу за кредитом, що включає суму кредиту, відсотків .
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи,яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб,
є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.
Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Встановивши, що 30.08.2017 року Банком надано відповідь (акцепт) на пропозицію відповідача (оферту) від 30.08.2017 року на умовах, які зазначені в цій оферті з дотриманням строку встановленого в п. 14 оферти, суд дійшов висновку, що таким чином, сторонами в розумінні ст. 643 ЦК України було укладено договір про надання кредиту.
При цьому, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Так, за умовами договору ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати відсотки за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач у своїй заяві надав розрахунок процентів за користування кредитом станом на 20.07.2018 року, тому, враховуючи, що визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення процентів саме до цієї дати та у такому розмірі, тому прострочена заборгованість за нарахованими процентами склала 3343,10 грн.
Суд не має обґрунтованого сумніву щодо отримання відповідачем кредиту. До позовної заяви, як зазначається вище, подано анкету-заяву про акцепт (Договір). У анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Додана до матеріалів справи позивачем анкета-заява (а.с31) не є такою, що можливо її прочитати. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату комісії та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком копії документів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На підставі викладеного, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, суд приходить до висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.
Беручи до уваги встановлені обставини у справі, аналізуючи законодавство суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, які відповідач отримав та не повернув позивачеві. Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача комісії 6650,00 грн., штрафу 1400 грн, то суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачеві умов надання банківських послуг, а тому без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату комісіїі та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, достовірно не підтверджено існування заборгованості по комісії, штрафу.
У суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату комісії та штрафу за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Надана банком довідка-розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком. Отже, вимога про стягнення заборгованості по комісії та штрафу є необгрунтована і не підлягає до задоволення. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до ст. ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наданий позивачем кредитний договір, до складу якого входять оферта, акцепт, та додаток №1 до угоди про надання кредиту, є належними, достатніми та допустимими доказами того, що між АТ "Альфо-Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, що останній був обізнаний про його умови, строки та розміри погашення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України , з відповідача на користь позивача суд стягує пропорційно до задоволених позовних вимог понесені банком та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору - (1762 - 85,40% =1504,75 грн.)
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.263-268 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 1048 ЦК України , - суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Альфа Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя В.П. Коваленко