Справа № 344/8149/22
Провадження № 22-ц/4808/201/23
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Луганська
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.,

суддів: Баркова М.В., Мальцевої Є.Є.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - Державний виконавець Відділу державної виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ Південо-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ)

боржник- Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України)

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2022 року, постановлену судом у складі судді Шамотайло О.В.,

за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ Південо-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ),

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої зазначив, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено. Зобов`язано АТ «Ощадбанк» в особі Філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» надати інформацію про операції за обліковим записом ОСОБА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , за період з 01.01.2019 по 31.01.2022 про зарахування коштів від управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, які нараховані як пільги виконавцями житлово-комунальних послуг, залишок коштів по рахунку в АТ «Ощадбанк», стягнуті комісії, перерахунок залишків коштів, інформування його про дату внесення змін до облікового запису як пільговика, наявність та дати відкриття карткового рахунку для соціальних виплат, інформацію про залишок коштів за кожен місяць. Вказав, що зазначена ухвала не внесена до автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Посилаючись на викладене, просив суд першої інстанції зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) внести ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01 липня 2022 року до автоматизованої системи виконавчих проваджень та відкрити виконавче провадження.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2022 року скаргу повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою 31 жовтня 2022 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою 07 грудня 2022 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ Південо-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) визнано неподаною та повернуто стягувачу.

Не погодившись з вище зазначеною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права просить суд скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на виконання вимог ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ним 28.11.2022 року та 01.12.2022 року було подано відповідні клопотання, а саме клопотання про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням причин пропуску; уточнену скаргу у трьох примірниках для всіх сторін; докази отримання даної скарги заінтересованими особами, але дані документи не були розглянуті та враховані судом першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2022 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 грудня 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала не відповідає вказаним вимогам.

Визнаючи скаргу неподаною та повертаючи її скаржнику, суд першої інстанції виходив з того, що заявником належним чином не усунуто недоліки скарги вказані в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 31.10.2022 в частині обґрунтування викладених у скарзі своїх вимог, не викладено обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини; заявником до скарги на дії державного виконавця не додано жодного письмового доказу завіреного належним чином, не обґрунтовано пропущення строку подання скарги.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположнихсвобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ Південо-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), яка неодноразово поверталась скаржнику відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2022 року скаргу залишено без руху. Залишаючи скаргу без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 31 жовтня 2022 року зазначив, що скарга не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України. В скарзі заявником не визначено процесуальний статус сторін, до скарги не додано жодного письмового доказу, заявником до матеріалів заяви не додано «копії такої заяви та копії всіх документів, кількість, якої має відповідати учасникам справи». Суд зазначив, що заявник не обґрунтовує строки звернення до суду, заявник не подав заяву про поновлення строку.

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримано 29 листопада 2022 року (а.с.35).

На виконання вимог зазначеної вище ухвали суду ОСОБА_1 28 листопада 2022 року подано заяву, в якій зазначив процесуальний статус учасників справ, зазначив які дії державного виконавця заявник оскаржує та чому, просив поновити строк для звернення із скаргою та додав три копії скарги.

Також на виконання ухвали без руху 01 грудня 2022 грудня заявником подано уточнену скаргу у трьох примірниках.

Повертаючи скаргу ОСОБА_1 , судом першої інстанції не враховано те, що за змістом ст.ст. 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Питання щодо якості такого викладу (підставність, чіткість, обґрунтованість, доведеність), оцінка таким обставинам, а також наявність чи відсутності порушення прав заявника судом не може вирішуватись на стадії відкриття провадження у справі чи вирішення питання про прийняття заяви.

У випадку встановлення судом невідповідності зазначених у позовній заяві (заяві, скарзі) обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточності формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеності підстав позову за кожною вимогою, то це не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову (заяви) по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Крім того, суд першої інстанції під час розгляду не позбавлений права з`ясувати усі необхідні обставини у справі, в тому числі щодо поданих чи не поданих тих чи інших доказів.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявник звертаючись із скаргою у серпні 2022 року до скарги додав копію повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яка завірена ним особисто.

Питання щодо обґрунтованості причин пропуску строку не може вирішуватись на стадії відкриття провадження у справі чи вирішення питання про прийняття заяви, оскільки причини пропуску строку та їх поважність розглядаються судом під час розгляду скарги у судовому засіданні, а не під час вирішення питання про прийняття скарги.

Апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для повернення скарги були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заявнику скарги з підстав, передбачених ст.185 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Допущені районним судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, а тому оскаржувана ухвала в силу вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду..

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови 02 лютого 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева