ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/3012/22
Провадження № 22-ц/821/221/23
категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Фетісової Т. Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Драченка Владислава Вікторовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у складі головуючого судді Піковського В. Ю., повний текст рішення складено 06 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТДВ Страхова компанія «КРЕДО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, змінивши первісні позовні вимоги заявою від 04 серпня 2022 року.

Позов мотивовано тим, що 14 грудня 2021 року на перехресті вулиць Новопричистенської та Волкова в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням та транспортного засобу MAZDA 626, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2021 року (справа №711/8288/21, провадження № 3/711/2700/21) винним у спричиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .

Зазначає, що на момент настання ДТП, відповідальність водія MAZDA 626, д.н.з НОМЕР_2 , була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204930008 в ТДВ «СК «КРЕДО».

Відповідно до висновку експерта від 28.07.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 78398,49 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 30775,63 грн.

Страховиком відповідача ОСОБА_1 було відшкодовано 24544,20 грн (страхова виплата), а під час розгляду справи ОСОБА_2 було відшкодовано позивачу розмір франшизи 2500 грн.

Вважає, що ТДВ «СК «КРЕДО» має доплатити страхове відшкодування позивачу в сумі 3731,43 грн, а ОСОБА_2 різницю між вартістю фактично завданої шкоди (вартість відновлювального ремонту) та належною страховою виплатою, що складає 47622,86 грн.

Також позивач зазначає, що внаслідок події ДТП йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого автомобіля та несвоєчасної виплати страхового відшкодування, відчутті напруження через необхідність у судовий спосіб захищати свої порушені права, негативних наслідках для самопочуття і здоров`я.

ОСОБА_1 оцінює грошовий еквівалент компенсації, завданої йому моральної шкоди, в розмірі по 5000 грн з кожного з відповідачів, але оскільки ОСОБА_2 за час розгляду справи судом добровільно сплатив 1000 грн, то він має відшкодувати ще 4000 грн.

Просив суд стягнути на його користь з ТДВ «СК «КРЕДО» належне страхове відшкодування в розмірі 3731,43 грн та компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грн, а з ОСОБА_2 грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 47622,86 грн та компенсацію моральної шкоди в розмірі 4000 грн. Також позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідачів судові витрати, в тому числі витрати з оплати судової експертизи в розмірі 3500 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму коштів в розмірі 45425,96 грн, а також судові витрати в розмірі 3370 грн, що разом складає 48795,96 грн.

Повернуто на користь ОСОБА_1 , через відповідний орган Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 992,40 грн, сплаченого за квитанцією № 0.0..1 від 30 червня 2022 року у АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення суду мотивовано тим, що фактично не відшкодованою позивачу залишається сума збитків в розмірі 45425,96 грн. За таких обставин з відповідача, як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в сумі 45425,96 грн, незважаючи на те, що частина такої різниці перебуває в межах лімітів страхових виплат, оскільки різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 30.10.2019 у справі № 753/4696/16-ц, від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17, від 15.10.2020 у справі №755/7666/19.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов висновку, що враховуючи доводи позивача щодо змісту моральної шкоди та обсяг доказів на її підтвердження, ступень пошкодження автомобіля позивача, розмір матеріальних збитків, що відшкодовано страховиком в позасудовому порядку та розмір збитків, що підлягає стягненню з винуватця ДТП ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про визначення грошової компенсації за завдану позивачу моральну шкоду на рівні 1000 грн, яка підлягає компенсації за рахунок відповідача ОСОБА_2 . Натомість, враховуючи, що ОСОБА_2 в добровільному порядку вже відшкодовано позивачу моральну шкоду в розмірі 1000 грн, то заявлені позивачем вимоги про стягнення з такого відповідача додаткових коштів на відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 адвокат Драченко В. В. просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив порушення як процесуальних, так і матеріальних норм права.

Зазначає, що ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961) не врегульовано питання доплат у зв`язку із проведенням експертизи, якщо є різниця у сумі страхового відшкодування.

Вважає, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили, що позивач не погодився зі змістом звіту про визначення вартості матеріальних збитків, складеним за замовленням ТДВ «СК «КРЕДО», та не узгодив суму страхового відшкодування, а відтак відсутні правові підстави для покладення на страховика обов`язку здійснити обчислення розміру страхового відшкодування на підставі експертного висновку, складеного за замовленням позивача 28.07.2022 всупереч вимог п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961.

Також зазначає, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Такі висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, від 04.07.2018 у справі №755/18006/15, в постанові Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 712/7242/16-ц, а також відображено в постанові Черкаського апеляційного суду від 31.08.2022 у справі № 711/7652/21.

У відзиві на апеляційну скаргу ТДВ «СК «КРЕДО» зазначає, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року є законним та обґрунтованим.

Всі доводи, які представник позивача виклав у апеляційній скарзі були досліджені судом першої інстанції та не можуть підлягати задоволенню на підставі норм чинного законодавства.

Вказує, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Однак, спеціальні норми Закону обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п. 22.1 ст. 22), вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також зменшення суми відшкодування на суму франшизи.

Також зазначає, що Звіт № 28136 про оцінку колісного транспортного засобу від 03.02.2022, а саме автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, Д.Н.З. НОМЕР_1 , повністю відповідає вимогам закону та підзаконним нормативно-правовим актам. Крім того, посилання представника позивача у позовній заяві на ціни в калькуляції є безпідставними, більш того, висновок № 4 та огляд транспортного засобу проводився через 6 місяців.

Зауважує, що згідно вимог податкового законодавства, для потерпілої особи, яка не є платником ПДВ, до розміру страхового відшкодування може бути включений ПДВ лише за умови документального підтвердження проведення ремонту транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року без змін.

22 лютого 2023 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Зазначає, що апеляційна скарга є надуманою, безпідставною та такою, що здійснена задля уникнення від відповідальності сплачувати кошти за нанесені збитки потерпілій особі в ДТП.

Крім того, заявлені витрати на правову допомогу, являються недоведеними, а відтак не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2021 у справі №711/8288/21 ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні ДТП (а.с.9).

Вказаною постановою встановлено, що 14.12.2021 о 17 год 40 хв в м. Черкаси ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вул. Новопречистенська та вул. Волкова, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та вчинив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Позивач є власником автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 78).

Згідно полісу обов`язкового страхування № 204930008 від 13.07.2021 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн, франшиза 2500 грн (а.с. 10).

22.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» з письмовим повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 92-94).

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.02.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , визначена витратним підходом складає 81894,93 грн, ринкова вартість даного транспортного засобу, визначена за порівняльним підходом складає 180272,75 грн, а вартість матеріального збитку на дату ДТП, що мало місце 14.12.2021, складає 27044,20 грн. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ після аварійного пошкодження, станом на 14 грудня 2021 року, дорівнює без врахування ВТВ: 30700,91 грн (з урахуванням ПДВ (3656,72 грн) на запасні частини), 27044,20 грн (без урахуванням ПДВ на запасні частини) (а.с. 96-112).

Згідно страхового акту № 3002365-1 від 20.04.2022 ТДВ «СК «КРЕДО» прийняте рішення про здійснення виплати страхового відшкодування в розмірі 24544,20 грн на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП його автомобіля. Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Звіту від 03.02.2022, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,7 та франшизи в розмірі 2500 грн (а.с. 94 зворот).

20.04.2022 ТДВ «СК «КРЕДО» перерахувало на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 24544,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 10378 від 20 квітня 2022 року (а.с. 95).

26.07.2022 ОСОБА_2 перерахував на користь позивача 3500 грн в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (2500 грн франшиза, 1000 грн відшкодування моральної шкоди).

За замовленням ОСОБА_1 було складено висновок судової автотоварознавчої експертизи № 04 від 28.07.2022 яким визначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП, що мало місце 14.12.2021, складає 30775,63 грн. При цьому експертом обчислено, що загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 78398,49 грн (а.с. 59-79).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення з ТДВ «СК «КРЕДО» 3731,43 грн, з ОСОБА_2 47622,86 грн матеріальної шкоди та стягнення з ТДВ «СК «КРЕДО» 5000 грн, а з ОСОБА_2 4000 грн моральної шкоди. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У даній справі апеляційним судом переглядаються висновки суду першої інстанції щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, з приводу вирішення яких подано апеляційну скаргу. В частині вимог, які суд першої інстанції не задовольнив рішення суду першої інстанції сторонами у справі не оскаржується, відповідно, судом не переглядається.

Щодо стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України).

Згідно ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 ЗУ «Про страхування»).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону №1961).

Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнав чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом цих положень законодавства, величина коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень ч. 2 ст. 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20, від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц (провадження № 61-42292св18), від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 (провадження № 61-19св22).

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 встановлено, що спір виник щодо стягнення з винуватця дорожньо-транспортної пригоди та його страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів різниці між вартістю ремонту автомобіля та сплаченою сумою страхового відшкодування.

Верховний Суд зазначив, що спеціальні правила ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п. 22.1 ст. 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29); відповідно до п. 32.4, п. 32.7 ст. 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Верховний Суд зробив висновок про те, що якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Тому пред`явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Близькі за змістом висновки зроблено також у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 910/3867/16, від 14 травня 2018 року у справі № 910/5092/17 та від 10 липня 2018 року у справі № 922/1436/17.

Крім того, Верховний Суд у постановах № 565/1210/19 від 22.12.2020 року та № 911/286/20 від 21.12.2020 року вказав, якщо у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування за умови, що суб`єкт господарювання на СТО якого було відремонтовано автомобіль є платником ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, а сторонами не заперечується, що 14.12.2021 о 17 год 40 хв в м. Черкаси ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вул. Новопречистенська та вул. Волкова, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та вчинив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Винним у ДТП є ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2021 у справі №711/8288/21.

ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» із заявою про виплату страхового відшкодування в строки визначені законодавством, що також не заперечувалось сторонами.

Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

20.04.2022 ТДВ «СК «КРЕДО» перерахувало на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 24544,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 10378 від 20 квітня 2022 року.

Вказана виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.02.2022.

Відповідно до вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 81894,93 грн, ринкова вартість даного транспортного засобу складає 180272,75 грн, а вартість матеріального збитку на дату ДТП, що мало місце 14.12.2021, складає 30700,91 грн (з урахуванням ПДВ на запасні частини) та 27044,20 грн (без урахування ПДВ на запасні частини). Крім того, з висновку вбачається, що в даному випадку втрата товарної вартості не нараховувалась, підставою зазначено - д) якщо ДТЗ має сліди попередніх аварій або корозійні руйнування.

ОСОБА_1 страховиком було сплачено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, ПДВ та франшизи, а саме 24544,20 грн.

Тобто, страхове відшкодування позивачу було виплачене страховиком, ОСОБА_1 , в частині вимог до ТДВ «СК «КРЕДО», не погоджувався із порядком нарахуванням страхової виплати, а не із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.02.2022.

26.07.2022 ОСОБА_2 перерахував на користь позивача 3500 грн в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (2500 грн франшиза, 1000 грн відшкодування моральної шкоди).

Відповідно до пунктів 34.2,34.3, 34.4 ст. 34 Закону №1961, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Судом першої інстанції було вірно зазначено, що ТДВ «СК «КРЕДО» з дотриманням вимог, передбачених ст. 34 Закону №1961, здійснило оцінку вартості матеріального збитку, завданого позивачу, оскільки направило відповідного суб`єкта оціночної діяльності (СОД) ОСОБА_3 до позивача. 22.12.2021 оцінювачем було проведено огляд пошкодженого автомобіля в присутності позивача, що підтверджується протоколом огляду від 22.12.2021, а за наслідками огляду складений звіт про визначення вартості матеріального збитку (а.с. 96-112).

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що замовлений ТДВ «СК «КРЕДО» Звіт від 03.02.2022 за вих. № 28136 складений СОД ОСОБА_3 , який є сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності, а сам Звіт повністю відповідає вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методиці оцінки, а також іншим нормативно-правовим актам, а тому судом не встановлено будь-яких обставин, які б перешкоджали використанню відомостей такого Звіту при обчисленні ТДВ «СК «КРЕДО» розміру страхового відшкодування.

Отже апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що визначаючи розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобіля, він обґрунтовано поклав в основу свого рішення Звіт від 03.02.2022 за вих. № 28136 складений СОД ОСОБА_3 , про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Це дослідження виконане одразу після ДТП, з участю сторін, фахівцем у даній галузі, який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності. Позивач погодився з такою оцінкою заподіяної автомобілю шкоди і за власним бажанням отримав страхову суму.

Разом з тим, ОСОБА_1 , в процесі розгляду справи, було надано висновок судової автотоварознавчої експертизи № 04 від 28.07.2022 яким визначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП, що мало місце 14.12.2021, складає 30775,63 грн. При цьому експертом обчислено, що загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 78398,49 грн.

Суд першої інстанції, вказуючи, що певні дослідження не проведені у Звіті від 03.02.2022, одночасно із Звітом від 03.02.2022 врахував дані висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи від 28.07.2022, з чим колегія суддів не погоджується, оскільки будь-яких заперечень щодо вказаного Звіту сторонами по справі не заявлялось, за період часу з 22.12.2021 (дата складення Звіту) по 26.07.2022 (висновок експерта) позивач активно користувався своїм пошкодженим автомобілем, внаслідок чого проїхав на ньому відстань 6240 км, що допускає можливість появи пошкоджень не обумовлених ДТП, що мало місце 14.12.2021 з вини відповідача.

Крім того, під час огляду пошкодженого транспортного засобу експертом ФОП ОСОБА_4 був присутній позивач та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Драченко В. В., проте даних, що про проведення вказаного огляду було повідомлено страхову ТДВ «СК «КРЕДО», матеріали справи не містять.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не погодився з рішенням суду першої інстанції щодо стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди визначеної судом, для визначення розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у даній справі слід керуватися виключно даними Звіту від 03.02.2022 за вих. № 28136, складеного СОД ОСОБА_3 .

Отже, розмір матеріальної шкоди, який підлягав стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає: 81894,93 (вартість відновлювального ремонту (фактичний розмір шкоди) - 30700,91 (розмір матеріального збитку без врахування ВТВ та з урахуванням ПДВ (отримане страхове відшкодування) = 51194,02 грн.

Однак, враховуючи межі позовних вимог, стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає 47622,86 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновки, які містяться в постанові Черкаського апеляційного суду від 31.08.2022 у справі № 711/7652/21 не заслуговують на увагу, адже висновки у вказаних справах зроблено за інших обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та позицій Верховного Суду, власного тлумачення характеру спірних правовідносин та переоцінки доказів.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 до 47622,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд при розгляді справи неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків суду їм, а також порушив норми матеріального і процесуального права, рішення суду в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди підлягає зміні.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ціна позову складає 60354,29 грн, а отже позивачем мав бути сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн, а переплачена сума судового збору (992,40 грн) підлягає поверненню позивачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», що вірно встановлено судом першої інстанції, тому в цій частині оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи, що для визначення матеріального збитку було враховано лише Звіт про оцінку, то витрати на проведення експертизи у розмірі 3500 грн слід залишити за позивачем.

Таким чином загальний розмір судових витрат позивача, що підлягає розподілу за наслідками розгляду справи складає 992,40 грн.

Оскільки позов задоволено частково, в частині вимог до ОСОБА_2 , отже на нього покладається обов`язок з компенсації позивачу судових витрат пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 783,10 грн.

Враховуючи характер та межі змін судового рішення, судові витрати, зокрема витрати на судовий збір та на правничу допомогу, слід залишити за скаржником ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Драченка Владислава Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року змінити, стягнувши із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47622,86 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року в частині повернення судового збору ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 783,10 грн судового збору в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 08 березня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Т. Л. Фетісова