Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1242/21

06 червня 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом Богородчанської селищної ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 12.11.2018 року, укладеного між Жураківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області та відповідачем (далі- Договір).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2018 року між Жураківською сільською радою в особі сільського голови Бабчук Марії Василівни та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка к.н.:01:003:0193, заг.площею 4,1114 га, та земельна ділянка к.н.:01:003:0192, заг.площею 1,2886га. для сінокосіння та випасання худоби в с.Жураки Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, урочище «Лейбова гора».

Умовами договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 10% від її нормативної грошової оцінки, що становить 782,60 грн на рік або 65,22 грн за 1 місяць та 245,28 грн на рік або 20,44 грн за 1 місяць і підлягає щорічній індексації. Орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в сумі що становить 782,60 грн на рік або 65,22 грн за 1 місяць, та 245,28 грн на рік або 20,44 грн за 1 місяць на рахунок Жураківської сільської ради.

Умови використання земельної ділянки визначені пп.14-16 Договору. Земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби, оскільки її цільове призначення: код згідно з КВЦПЗ (А 01.08) - землі сільськогосподарського призначення; для сінокосіння та випасання худоби. Орендодавець вправі вимагати від орендаря використання земельної ділянки відповідно до мети, визначеної в п. 14,15 цього Договору та вимагати своєчасною внесення орендної плати. Орендар має право користування земельною ділянкою відповідно до мети, зазначеної в договорі. Обов`язком орендаря, зокрема, є використання земельної ділянки відповідно до мети, визначеної п.14 цього Договору, своєчасно вносити орендну плату відповідно до п.10 цього Договору.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17.11.2020 року № 1009-ІХ Богородчанська селищна рада є правонаступником Жураківської сільської ради. 04.08.2021 року, реалізуючи права власника вказаної земельної ділянки, Богородчанська селищна рада звернулась до відповідача з повідомленням, що вона є новим орендодавцем за даним Договором оренди.

Станом на сьогоднішній день Відповідач не виконує належним чином умови укладеного Договору та допускає їх істотне порушення, тому є підстави для його розірвання. Однією з підстав розірвання даного Договору зазначає систематичну несплату відповідачем орендної плати в обумовлені Договором строки. Так, ОСОБА_1 не виконує належним чином умови Договору та не сплачує орендну плату щомісячно, до 1 числа наступного місяця, як було обумовлено сторонами, що підтверджується доповідною запискою Фінансового управління Богородчанської селищної ради від 20.08.2021 року.

Також відповідач здійснює використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Як видно з Актів обстеження земельної ділянки Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 26.05.2021 року та 23.07.2021 року дана земельна ділянка тривалий час не використовується за своїм цільовим призначенням та відповідно до мети, яка визначена Договором. Актом встановлено, що земельна ділянка не використовується для сільськогосподарських потреб, для сінокосіння і випасання худоби, що свідчить про її використання не за цільовим призначенням, вона: не скошена, заросла багаторічними травами, чагарниками, бур`янами, поодинокими кущами та іншими видами рослин, молодими деревами, а також до земельної ділянки немає заїзду, проходу у зв`язку з тим, що поставлений шлагбаум, що є порушенням умов договору оренди землі.

З урахуванням умов договору, Закону України "Про охорону землі", Земельного кодексу України просить позов задовольнити та розірвати договір оренди землі від 12.11.2018 року, укладений між Жураківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області та ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив, у якому вимоги позову не визнав, зазначив, що вимоги позивача,якими він обґрунтовує позовні вимоги, є безпідставними.

Вважає, що подана позивачем доповідна записка Фінансового управлінні Богородчанської селищної ради від 20.08.2021р. № 137/01-37 не є достатнім доказом для підтвердження систематичної несплати відповідачем орендної плати за землю.

Так у п.10 Договору визначено порядок сплати орендної плати щомісяця або раз на рік. Крім того відповідно до чинного законодавства (пп.9.1.10 п.9.1 ст.9 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ), плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 цього ж кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності справляється відповідно до вимог ст. 288 ПКУ. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір такої земельної ділянки, а платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.1, п. 288.2 ст. 288 ПКУ).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 284 ПКУ).

Пунктом 288.7. ст. 288 ПКУ встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно зі ст. 286 ПКУ, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Також ст. 286 ПКУ встановлено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (ч. 287,5 ст. 287 ПК України).

Отже посилання позивача про несвоєчасність сплати оренди за землю є необгруньованим та не підтвердженим.

Також вважає необгрунтованм твердження позивача про те, що земельні ділянки тривалий час не використовується за своїм цільовим призначенням та відповідно до мети, яка визначена Договором. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представники позивача в судове засідання не з`явилися, у поданому клопотанні просили проводити розгляд справи у відсутності представника Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. У підготовчому судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві. Відповідач додатково пояснив, що він є керівником благодійної організації "Благодійний фонд "Злука", відокремленим підрозділом якого є "Центр психологічних послуг "Щаслива сім`я". Вказаний центр - це неурядова, неприбуткова і неполітична організація, основна мета якої надання психологічної допомоги жителям Прикарпаття. Так в селищі Богородчани створений відокремлений підрозділ згаданого Центру психологічна порадниця "Щаслива сім`я", основними напрямками діяльності якої є весь спектр психологічної допомоги особам/сім`ям, які постраждали васлідок військових дій та психологічна адаптація вимушених переселенців та примусово вивезених осіб, тощо.

Він є співзабудовником та фактично співвласником житлового будинку на АДРЕСА_1 . Вони разом зі своєю мамою переобладнали згаданий житловий будинок під реабілітаційний центр. Реабілітація надається у формі іпотерапії (методу лікування, заснованому на взаємодії людини зі спеціально навченим конем, адаптованим до можливостей хворого в опануванні верхової їзди). Орендовані земельні ділянки примикають до території цього центру. На території господарства у нього перебувають коні, які випасаються на орендованих земельних ділянках. Крім того на цих земельних ділянках він здійснює заготівлю сіна для вигодовування домашніх тварин, що відповідає меті оренди землі.

Оскільки земельні ділянки, що перебувають в оренді використовуються ним за призначення, то вважає, що заявлені вимоги позивача є безпідставними. Зазначає, що надані позивачем фотографії не підтверджують факту нецільового призначення землі. Щодо твердження позивача про наявність дерев на території цих ділянок, то наголосив на забороні вирубування дерев без спеціального дозволу. Крім того вказані дерева створюють тінь, де в дуже спекотну погоду тварини мають можливість заховатися від сонця. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Як вбачається зі статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 1, 2 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі визначається як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Зі змісту статті 13 вказаного Закону вбачається, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тож при укладанні договору оренди землі до орендаря переходить право володіти і користуватися об`єктом власності, а право розпоряджатися зберігається за власником. Тому власник може на власний розсуд розпорядитись об`єктом і передати право власності на нього іншій особі.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Разом з тим, згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку. Подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону України «Про оренду землі» необхідно враховувати і вимоги Податкового кодексу України.

ПП.9.1.10 п.9.1 ст.9 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 цього ж кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності справляється відповідно до вимог ст. 288 ПКУ. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір такої земельної ділянки, а платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.1, п. 288.2 ст. 288 ПКУ).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 284 ПКУ).

Пунктом 288.7. ст. 288 ПКУ встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно ч. 286.2. ст. 286 ПКУ, Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 286.5. ст. 286 ПКУ встановлено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (ч. 287,5 ст. 287 ПК України).

Відповідно до висновків Верховного Суду України від 11.05.2016 у справі № 6-824цс16, обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) вказано, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Відповідно до ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

За змістом статей 30 та 31 Закону України "Про оренду землі" зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір оренди землі припиняється з підстав, наведених у частині першій статті 31 Закону України "Про оренду землі", а також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 вказаного Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з положеннями ст. 31 Закону України "Про оренду землі", розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Пункт 38 Договору передбачає, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно умов визначених у п.37 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за : взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто, пункт 37 Договору вказує на те, що розірвання договору оренди землі допускається в судовому порядку тільки в разі невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії позивача направлені на розірвання договору оренди землі, за відсутності доказів порушення умов такого договору відповідачем є такими, що суперечать принципам справедливості, добросовісності, приписам Закону України "Про оренду землі".

Право сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом, не є тотожнім праву на таке розірвання, а свідчить про наявність спору про розірвання договору, який підлягає вирішенню судом з урахуванням усіх істотних обставин.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/418/19 від 08.09.2020.

Судом встановлено, що 12.11.2018 року між Жураківською сільською радою в особі сільського голови Бабчук Марії Василівни та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено Договір оренди землі (далі - Договір), на 5 років, предметом якого є земельна ділянка к.н.:01:003:0193, заг.площею 4,1114 га, та земельна ділянка к.н.:01:003:0192, заг.площею 1,2886га.

На підставі згаданого договору Жураківська сільська рада надала ОСОБА_1 в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку заг.площею 4,1114 кадастровий номер :01:003:0193, га, та земельна ділянку, заг.площею 1,2886га.. кадастровий номер.:01:003:0192, для сінокосіння та випасання худоби в с.Жураки Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, урочище «Лейбова гора».

Умовами договору визначено порядок сплати орендної плати, умови використання земельної ділянки.

Відповідно до п.8-10 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 10% від її нормативної грошової оцінки, що становить 782,60 грн в рік або 65,22 грн за 1 місяць та 245,28 грн в рік або 20,44 грн за 1 місяць і підлягає щорічній індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в сумі що становить 782,60 грн. в рік або 65,22 грн за 1 місяць, та 245,28 грн в рік або 20,44 грн за 1 місяць на рахунок Жураківської сільської ради.

Умови використання земельної ділянки визначені пп.14-16 Договору. Земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби в с.Жураки Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, урочище «Лейбова гора». Цільове призначення земельної ділянки - код згідно з КВЦПЗ (А 01.08) землі сільськогосподарського призначення; для сінокосіння та випасання худоби.

У пунктах 27-31 Договору визначено права та обов`язки сторін. Зокрема орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки відповідно до мети, визначеної в п.14,15 цього Договору та вимагати своєчасною внесення орендної плати. Правом орендаря відповідно є, зокрема, користування земельною ділянкою відповідно до мети, зазначеної в договорі та своєчасно вносити орендну плату.

Крім того п.37 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін;

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17.11.2020 року за №1009-ІХ Богородчанська селищна рада є правонаступником Жураківської сільської ради. 04.08.2021 року.

Реалізуючи права власника вказаної земельної ділянки Богородчанська селищна рада повідомила відповідача, що вона є новим орендодавцем за даним Договором оренди.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником Благодійної організації "Благодійний фонд "Злука" Івано-Франківської області. Відокремленим підрозділом є "Центр психологічних послуг "Щаслива сім`я". В селищі Богородчани створений відокремлеий підрозділ згаданого Центру Психологічна порадниця "Щаслива сімя". Одним із пріоритетних напрямків діяльності закладу: надання комплексної психологічної допомоги військовим і членам їх сімей, а також тим, хто пережив полон, вимушеним переселенцям та мирному населенню.

ОСОБА_2 разом із момою ОСОБА_3 переобладнали належий їм житловий будинок на АДРЕСА_1 під реабілітаційний центр для учасників бойових дій. У згаданому центрі реабілітація надається у формі іпотерапії: методу лікування, заснованому на взаємодії людини зі спеціально навченим конем, адаптованим до можливостей хворого в опануванні верхової їзди. На території господарства знаходяться коні, яких відповідач випасає на орендованих земельних ділянках, що межують з реабілітаційним центром. Крім того з цих земельних ділянок відповідач здійснює заготівлю сіна для вигодовування домашніх тварин.

Отже судом встановлено, що земельні ділянки використовуються за призначенням відповідно до п.14 Договору оренди землі від 12.11.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт недотримання ОСОБА_1 умов договору оренди землі від 12.11.2018 року, що могло б слугувати підставою для його розірвання, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 1, 3, 13, 21, 30-32, 116, 122, 124, 148-1, 206 Земельного кодексу України, ст.9, 14, 284-287 Податкового кодексу України, ст.792 ЦК України, керуючись ст. 260 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити Богородчанській селищній раді в задоволенні позову до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 12 листопада 2018 року, укладеного між Жураківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області та ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 16.06.2023 року

Головуючий О. А. Шишко