Справа № 182/3615/22
Провадження № 2/0182/568/2023
У Х В А Л А
Іменем України

07.02.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багрової А.Г.

розглянув в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, яка заподіяна дорожньо-транспортною пригодою

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській областізвернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 236194 грн. 94 коп.
Зазначений позов мотивований тим, що відповідач, займаючи посаду інспектора реагування патрульної поліції №3 Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області 05.10.2020 року близько 06-50 хв., керуючи службовим автомобілем марки СКС MOU-04МП ,д.н.з. НОМЕР_1 , на 77 км+200м. а/д Т0432 (Божедарівка-Малософіїівка-Нікополь» порушив вимоги Правил дорожнього ружу, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), винним у скоєнні якої постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2020 року визнаний відповідач ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, саме відповідач несе цивільно-правову відповідальність на підставі статей 22, 1166, 1187 ЦК України за завдану пошкодженням службового автомобіля матеріальну шкоду, розмір якої згідно з висновком експертного дослідження від 23.08.2022 року, складає 236194,94 грн.
Ухвалою суду від 08.12.2022 року по справі відкрито провадження (а.с.31-32).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та просить суд закрити провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 37-38).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Частиною четвертою статті 5 КАС України визначено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу проходження відповідачем публічної служби, під час якої, у результаті неналежного виконання останнім своїх службових обов`язків, завдано матеріальну шкоду державі в особі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області шляхом пошкодження колісного транспортного засобу - автомобіля марки СКС MOU-04МП ,д.н.з. НОМЕР_1 .
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням N 243/95-ВР. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Дія цього положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.
Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 Положення N 243/95-ВР).
Відповідно статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Зазначеними нормами права прямо передбачено, що служба у ГУНП в Дніпропетровській області є публічною службою.
Таким чином відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі ГУНП в Дніпропетровській області шляхом пошкодження майна у період здійснення ним повноважень, пов`язаних із виконанням його службових обов`язків.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23 січня 2019 року в справі N 825/730/16 (провадження N 11-934апп18) та від 13 лютого 2019 року в справі N 636/93/14-ц (провадження N 14-524цс18).
Отже, у цій справі, спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування збитків, завданих особою державі під час проходження публічної служби, є публічно-правовими, тому спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.
Вказане узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі N 199/160/19 (провадження N 61-7126св20).
Відповідно до п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки справане підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі за позовом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, яка заподіяна дорожньо-транспортною пригодою закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Ухвала складена 07.02.2023 року.

Суддя: А. Г. Багрова