Справа № 278/1694/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення частки майна у праві спільної часткової власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що з 29.05.2017 року по даний час володіє 1/6 частиною земельної ділянки площею 0,15 га та 7/12 ід. частинами житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

05.08.2020 року на замовлення позивача було проведено технічне обстеження будинку, після якого та на момент подачі позовної заяви позивачем здійснено його значне поліпшення, проведено капітальний ремонт, а також приведено його у стан, придатний для проживання. Крім того, позивач самостійно займається утриманням зазначеного будинку, сплачує комунальні послуги, тощо.

Враховуючи зазначене, позивач на підставі ч. 3 ст. 357 ЦК України має право на збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, а саме: збільшити частку на право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з 7/12 до 9/12 ідеальних часток, а частку на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0302 площею 0,15 га, що розташована за цією ж адресою, збільшити з 1/6 до 3/6, або 1/2 ідеальних часток від загальної площі та визнання за ним права власності на зазначене майно.

Отже просить суд:

- збільшити частку ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності, а саме: збільшити частку на право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 із 7/ АДРЕСА_2 до 9/12 ідеальних часток, а частку на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0302 площею 0,15 га, що розташована за цією ж адресою, збільшити з 1/6 до 3/6, або 1/2 ідеальних часток від загальної площі;

- визнати право власності за ОСОБА_1 на 9/12 ід. часток житлового будинку по АДРЕСА_1 та 3/6 (або 1/2) ід. часток земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0302 площею 0,15 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 182-184) просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих мотивів, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що на час виникнення необхідності у проведенні ремонтних робіт у житловому будинку він отримав згоду відповідача, що є обов`язковою умовою положення ч. 3 ст. 357 ЦК України.

Під час розгляду справи представник позивача адвокат Кутлиєв Б. наполягав на задоволенні позовних вимог; відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Нікушина В. просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами законодавства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до договору дарування від 29.05.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3864, є власником 7/12 ід. часток житлового будинку АДРЕСА_1 , частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0,15 га з кадастровим номером :05:001:0302 (а.с. 16-19).

Право власності на частину житлового будинку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта: 20) (а.с. 20-21).

Згідно договору дарування від 29.05.2017 року (а.с. 10-13), зареєстрованого в реєстрі за № 3865, позивач є власником 1/6 ід. часток земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0302 площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Право власності на частку земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта: 220) (а.с. 14-15).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 392, відповідач ОСОБА_2 є власником 5/12 часток житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Право власності на частку вказаного житлового будинку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта: 20) (а.с. 24)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123133601 від 07.05.2018 року (а.с. 23) ОСОБА_2 є співвласником 5/6 часток земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0302 площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта: 220).

На ім`я ОСОБА_1 28.01.2020 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 64-66).

05.08.2020 року ПП «Вигов» було складено звіт про проведення технічного обстеження, об`єкт: капітальний ремонт житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 54-60).

Також позивачем долучено ряд документів на підтвердження поліпшення ним спірного житлового будинку (а.с. 67-125).

Відповідно до звіту про оцінку майна № 213 (а.с. 126-153) ринкова вартість об`єкта незалежної оцінки, визначена порівняльним підходом, становить 1484200,00 грн (в тому числі: житловий будинок - 1304400,00 грн, земельна ділянка - 179800,00 грн).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Верховним судом у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 643/8396/13-ц сформульовано правову позицію про те, що при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок. Згідно зі статтею 119 ЦК України вимоги про зміну розміру часток можуть бути пред`явлені як учасниками спільної власності, частка яких збільшилась, так і тими з них, частка яких зменшилась внаслідок проведеної іншими співвласниками прибудови, надбудови чи перебудови, а також у зв`язку зі зносом частини будинку, що входила до їх частки. Отже, при здійсненні перебудов житлового будинку, позовні вимоги про перерозподіл часток співвласників у праві спільної частково власності із виділенням в натурі новостворених часток, про що відсутня згода кожного із таких співвласників, не можуть бути задоволені.

Статтею 357 ЦК України, яка регулює визначення часток у праві спільної часткової власності, передбачено не повідомлення про проведення робіт, а згода всіх співвласників майна на таке поліпшення, що за своєю сутті є різними поняттями. У даному випадку згода співвласників має характер правочину, оскільки породжує у іншого співвласника право на збільшення частки у спільному майні.

Разом із тим матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надавала згоду на проведення в будинку ремонту, яка відповідає формі правочину щодо нерухомого майна відповідно до глави 16 розділу IV ЦК України.

Позивачем не було доведено в ході судового розгляду, що він здійснював поліпшення та ремонт житлового будинку саме за згодою співвласника ОСОБА_2 ; будь-яких інших належних та допустимих доказів надання такої згоди суду не надано.

Відтак, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328, 334, ч. 1 ст. 356, ст. 357, ч. 1 ст. 386 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення частки майна у праві спільної часткової власності та визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.03.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік