Справа № 177/1475/22
Провадження № 2/177/110/23
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

23 лютого 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2022 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати свого сина - ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 На даний час у вказаному домоволодіння, крім позивачки зареєстрований її син, відповідач по справі, проте останній у вказаному домоволодінні не проживає з 1990 року, а з 2000 року син переїхав на постійне місце проживання до російської федерації. Відповідач не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні житла, особистих речей сина в домоволодінні немає і останній не користується будинком, а тому вона вважає за необхідне звернутися до суду з вказаним позовом та визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Позивач, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 про дату час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, а також в порядку визначеному ч.12 ст. 128 ЦПК України, тобто шляхом розміщення оголошення на сайті суду, однак, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд, керуючись ч.4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України, на місці ухвалив здійснити заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, встановивши правовідносини, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про спадщину за законом є власником домоволодіння АДРЕСА_1 ( а.с. 10-13).

У вказаному домоволодінні крім позивача, зареєстрований її син ОСОБА_2 , 1973 року народження, що підтверджується інформаційною довідкою Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 473 від 06.12.2022 (а.с. 14, 21).

Актом від 08.12.2022, складеним за участі сусідів позивача та посвідченим у присутності старости Данилівського старостату Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Білого С., підтверджено той факт, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 більше двадцяти років не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Як вказує позивач, та не спростовано відповідачем, його реєстрація у домоволодінні позивача створює для неї певні труднощі у користуванні майном, сплаті комунальних послуг та перешкоджає розпорядженню своїм майном.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки відповідач, який зареєстрований у вказаному домоволодінні, власником якого є позивачка, більше двадцяти років не проживає у ньому без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 81, 89, 258-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, в рахунок відшкодування судового збору сплаченого при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк