Справа № 754/1634/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 293, 294, 300, 335 ЦПК України при поданні заяви Київської міської ради, заінтересовані особи: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Київської міської ради звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому, процесуальний порядок визнання судом спадщини відумерлою закріплений главою 9 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Частина 1 ст. 337 ЦПК України передбачає, що справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Також, положеннями ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Позивачем у заяві зазначено про те, що після смерті ОСОБА_1 до Сквирського районного суду Київської області було подано заяву про укладення мирової угоди між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спірної квартири АДРЕСА_1 , та її реєстрації на праві власності за зазначеними особами. Також вказано, про те, що представником Київської міської ради було подано апеляційну скаргу по зазначеній справі. Постановою Київського апеляційного суду від 13.05.2021 у справі № 376/1548/20 ухвалу Сквирського районного суду Київської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Деснянського районного суду м. Києва. За результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Київська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування - відмовлено.

Зокрема, в матеріалах справи вбачається наявною Інформаційна довідка із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.02.2023 за № , згідно з даними якої квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Судом встановлено, що заява не відповідає вимогам п.5 ч. 3 ст.175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме заявником не додано до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються вимоги, зокрема заявник просить визнати спадщину відумерлою, при цьому не надає суду належним чином завірених копій рішень Сквирського районного суду Київської області та Деснянського районного суду м. Києва. Також, матеріали справи не містять інформації щодо набрання рішенням Деснянського районного суду м. Києві від 31.10.2022 законної сили, а отже слід зазначити, що матеріали заяви не місять переконливих доказів щодо відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає також про те, що, заявником не залучено до участі у справі і інших заінтересованих осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, заявнику необхідно усунути недоліки, шляхом виконання вимог п.5 ч. 3 ст.175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а також залучення до участі інших заінтересованих осіб з одночасним наданням до суду копії заяви та всіх документів відповідно до кількості заінтересованих осіб на виконання ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Залишення заяву без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Київської міської ради, заінтересовані особи: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 09.02.2023.

Суддя О.Б. Саламон