Ширяївський районний суд Одеської області
20.03.2023 Справа №: 518/230/23 Провадження № 2/518/133/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенка М.С.,

при секретарі Шевчук Г.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області () про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 .

З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті баби, позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак у заведенні спадкової справи їй було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації №629/01-16 щодо необхідності звернення до суду.

Оскільки, на думку позивача, строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, вона вимушена звернутись з позовом до суду.

Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21.11.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за життя було видано Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Дружба» Ширяївського району Одеської області серії ОД №0048705, про що позивачу стало відомо про даний факт лише навесні 2020 року.

З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак у заведенні спадкової справи їй було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації №629/01-16 щодо необхідності звернення до суду.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Постановами КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від № 760 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», якою зокрема, внесено зміни до постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; № 956 «Про внесення змін до постанови КМУ від 22.07.2020 № 641» від 13.10.2020 - з 12.03.2020 до 31.12.2020 в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.

Запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 може обмежити дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду у постанові від 12.05.2021 у справі №766/12921/20-ц).

Зі змісту позову вбачається, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із введенням карантину, вона не могла звернутися до нотаріуса вчасно.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі №681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, а саме в зв`язку з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї.

Вказане, в сукупності з тим, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, відумерлою у встановленому законом порядку спадщина не визнана, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме в зв`язку з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його терміном шість місяців з дня набрання законної сили рішенням у даній справі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. Тарасенко