печерський районний суд міста києва
13 січня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Підпалого В.В.,
при секретарі судових засідань Каракосі В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -
06.11.2020 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, який мотивує тим, що шлюб між нею та Відповідачем розірвано 17.02.2005 р. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. На даний час донька є повнолітньою, навчається на факультеті № 3 Донецького юридичного інституту МВС України на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.11.2020 р.і до досягнення донькою 23-х років за умов, що вона буде продовжувати навчання.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Повідомленням суду від 21.11.2022 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, при цьому позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.8).
Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано 17.02.2005 р.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).
Згідно ст. 200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На момент подання позовної заяви спільна дочка сторін по справі ОСОБА_3 , досягла повноліття, а саме 22 роки, проживала разом із матір`ю та навчалась на І курсі факультету № 3 Донецького юридичного інституту МВС України, денна форма навчання, IІІ рівень акредитації (а.с.11).
Таким чином, донька сторін ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги.
Відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності або наявності у нього інших утриманців суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання.
Позивачкою зазначено, що вона одноособово забезпечує першочергові витрати по задоволенню потреб доньки при навчанні, насамперед матеріальні витрати на проживання, харчування, оздоровлення, відпочинок, відвідування закладів культури, витрати на забезпечення життєдіяльності і таке інше: витрати на проїзд до університету складають - 40 грн. в день, в місяць - 800 грн. (за 20 навчальних днів), не враховуючи інші витрати.
За наведеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.11.2020 р. і до досягнення донькою 23-х років або до завершення навчання.
На думку суду такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка у даній справі звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".
Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст.191, 199-200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 накористь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.11.2020 р. і до досягнення донькою 23-х років або до завершення навчання.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Підпалий