Справа № 366/16/23
Провадження № 2/366/131/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся в суд з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі Відповідач), у якому просив визнати за ним право приватної власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 .

Будинок розміром житлової площі 17,2 кв. м, розмір загальної площі 69,4 кв. м. (у плані під літерою «А»). Господарські будівлі та споруди: веранда «а1», ганок «а2», сарай «Б», літня кухня «В», навіс «Г», вбиральня «Д», колодязь № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 . Після її смерті залишився зазначений будинок як спадкове майно.

Померлою 30.10.2000 року складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 78, згідно з яким Позивач є спадкоємцем будинку, що належить померлій ОСОБА_2 .

Після смерті матері, Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Білана Є.Г. від 29.08.2022 року № 195 (спадкова справа № 91/2022).

02.08.2022 року Позивач звернувся до цього нотаріуса з проханням видати свідоцтво на право власності на спадщину на зазначений будинок, однак у видачі такого свідоцтва відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (будинок).

Позивач зазначає, що цей будинок побудувала його матір у 1935 році, однак ніяких документів на нього не оформила, а він (Позивач) є єдиним правонаступником спадкового майна після смерті матері.

Вважаючи, що має право на спадкове майно, Позивач просить визнати його право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

04.01.2023 року позовна заяву надійшла до суду.

Ухвалою суду від 06.01.2023 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 06.02.2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Направив до суду лист, у якому просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Керуючись ч.3 ст.211, ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч.1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.12.1995 року. Згідно з цим свідоцтвом, його матір`ю є ОСОБА_2 .

30.10.2000 року, ОСОБА_2 , у присутності секретаря виконкому Димарської сільської ради Линник Алли Андріївни склала заповіт, у якому зазначила, що на випадок своєї смерті будинок з надвірними будівлями і майном, яке знаходиться в будинку і взагалі все те, що буде їй належати за законом, вона заповідає своєму синові ОСОБА_1 (Позивач). Цей заповіт зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 78.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 03.12.2021 року № 144, згідно запису по господарської книг и № 1 особового рахунку № НОМЕР_3 (2021-2025 року) с. Рудня-Левківська, за ОСОБА_2 значиться будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 03.12.2021 року № 145, в АДРЕСА_1 , рахується земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Земельна ділянка не оформлена та не приватизована. Довідка видана на підставі записів земельно-кадастрової книги Димарської сільської ради.

Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 27.09.2022 року, цей будинок має розмір житлової площі 17,2 кв. м, розмір загальної площі 69,4 кв.м. (у плані під літерою «А», рік спорудження 1935). Господарські будівлі та споруди: веранда «а1», ганок «а2», сарай «Б», літня кухня «В», навіс «Г», вбиральня «Д», колодязь № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3 (об`єкти а1, а2, Б, В, Г, Д, № 2, №3 є спорудженими у 1961 році, а об`єкт № 1 є спорудженим у 1965 році).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. від 14.12.2022 року, Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок.

Разом з цим, у цій постанові зазначено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 заявою № 195 від 29.08.2022 року. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає.

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Єдиним спадкоємцем за заповітом, відповідно до ст. 1234, 1235 ЦК України, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями після смерті ОСОБА_2 , є позивач. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перший власник не оформляв документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї Інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Таким чином, на переконання суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, це право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню.

Судовий збір

У позовній заяві позивач просив у разі ухвалення рішення на його користь не стягувати з відповідача сплачену ним суму судового збору, а тому, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 211, 223, 247, 259, 263 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , право приватної власності на:

житловий будинок розміром житлової площі 17,2 кв. м, розмір загальної площі 69,4 кв. м. (у технічному паспорті позначений літерою «А») з господарськими будівлями та спорудами (у технічному паспорті: веранда «а1», ганок «а2», сарай «Б», літня кухня «В», навіс «Г», вбиральня «Д», колодязь № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 06.02.2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач:

Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області (юридична адреса: 07201, Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І. Проскури, 7. Код )

Суддя Н.П. Слободян