Провадження № 2/202/375/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря Різнатовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Московського районного суху м. Харкова від 11.02.2022 року дану справу передано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

12.09.2022 року ухвалою судді Індустріального районного суду дану справу було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сарапас Н.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1322, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 , а останній прийняв грошові кошти у сумі 326000,00 грн., що на момент підписання становить договору за середнім курсом становить еквівалент 10350,00 Євро.

Вказані кошти ОСОБА_2 зобов`язувався повернути не пізніше 05.12.2018 року, в разі зміни курсу валют сума повернення повинна рівнятися сумі в гривні, еквівалентній 10350,00 Євро, за середнім курсом продажу Євро комерційними банками м. Харкова приватним особам.

Проте Відповідач на виконання вищевказаного договору здійснив лише 1 платіж, а саме 20.05.2018 року у сумі 3085 грн., що в еквіваленті становило 100 Євро. В подальшому жодних виплат ОСОБА_2 на виконання договору позики не здійснював.

Тобто наразі сума заборгованості становить 316212,50 грн., що в еквіваленті становить 10250 Євро.

06.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся через нотаріуса до ОСОБА_2 із заявою, в якій висловив вимогу про повернення Позивачу коштів згідно укладеного з ним договору позики, проте жодних коштів повернуто не було.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглянути дану справу у його відсутність, обставини викладені в позовній заяві підтримав та просив суд їх задовольнити. Для огляду надав оригінал розписки.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сарапас Н.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1322, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 , а останній прийняв грошові кошти у сумі 326000,00 грн., що на момент підписання становить договору за середнім курсом становить еквівалент 10350,00 Євро.

Проте Відповідач на виконання вищевказаного договору здійснив лише 1 платіж, а саме 20.05.2018 року у сумі 3085 грн., що в еквіваленті становило 100 Євро. В подальшому жодних виплат ОСОБА_2 на виконання договору позики не здійснював.

Відповідач своє зобов`язання за договором позики не виконав, тобто наразі сума заборгованості становить 316212,50 грн., або в еквіваленті 10250,00 Євро.

Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, договір позики має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Згідно копії договору позики від 05.10.2017 року, завіреної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сарапас Н.Б. ОСОБА_2 зобов`язувався повернути вищевказані грошові кошти не пізніше 05.12.2018 року.

Таким чином, вищевказаний договір позики грошових коштів, містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3163 грн.

Керуючись ст.ст. 76-78, 81, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики грошових коштів ві 05.10.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сарапас Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1322 в розмірі 316212,50 грн., що в еквіваленті становить 10250,00 Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 3163,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.А. Ісаєва