СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/103/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , боржник: ТОВ «Вердикт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2022 р. заявники звернулися до суду із зазначеною заявою.

Заяву обгрунтовують тим, що постановою Київського апеляційного суду від 11.09.2019 по справі № 756/11048/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення грошових коштів за придбане майно було стягнуто з ТОВ «Вердикт Фінанс» 51 186 грн 06 коп. кожному. 12.05.2020 видані виконавчі листи. 28.10.2021 Верховний суд виніс остаточне рішення, а тому було пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання.

Заявники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України

У виконавчому документі зазначаються, серед іншого, строк пред`явлення рішення до виконання. (п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2018 у позовних вимогах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення грошових коштів у розмірі 748 540 грн 08 коп. за придбане майно відмовлено.

11.09.2019 Постановою Київського апеляційного суду стягнуто з ТОВ «Вердикт Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 748 540 грн 08 коп.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2019 постанову Київського апеляційного суду від 11.09.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 рішення Святошинського райсуду м. Києва від 19.11.2018 скасовано і ухвалено нове судове рішення про задоволення позову частково. Стягнуто з ТОВ «Вердикт Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перевищення вартості предмета іпотеки над розміром вимог іпотекодержателя по 51 186 грн 06 коп. кожному.

12.05.2020 видані виконавчі листи.

28.10.2021 Верховний суд виніс остаточне рішення, Постанову Київського апеляційного суду від 27.02.2020 залишено без змін.

09.09.2022 ухвалою Свяошинського районного суду м. Києва виправлено описку у виконавчих листах де зазначено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання «27.02.23» замість «27.02.20».

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день набрання рішення суду законної сили) визначений строк, протягом якого виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання, і який складає один рік з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, що набрав чинності 05.10.2016), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа. (правова позиція Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у Справі № 6-711цс15)

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що оригінали виконавчих листів № 759/11048/15-ц видано Святошинським районним судом м. Києва 27.02.2020 зі строком пред`явлення до виконання до 27.02.2023.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1. ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент постановлення ухвали суду, виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як передбачено ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Оскільки цивільна справа № 756/11048/15-ц тривалий час перебувала на розгляді у Верховному суді України, внаслідок чого позивачі не мали можливості пред`явити до виконання виконавчі документи, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пропущений строк стягувачами підлягає поновленню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами 2, 17, 19, 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 353, 354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , боржник: ТОВ «Вердикт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строк на пред`явлення виконавчих листів № 756/11048/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення грошових коштівза придбане майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська