Справа № 242/2507/18
Провадження № 2/242/176/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого з 17 червня 2009 року змінено на ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Д015/АК-021.08.2, згідно якого позичальнику надано відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15 314,30 доларів США терміном по 24 червня 2015 року включно. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі Згідно з п. 1.5 Кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 7,7% річних. Згідно з п. 3.1. кредитного договору позичальник зобов`язується погашати кредит відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору частинами щомісячно у розмірі 183, 00 доларів США в строк до 10 числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця, наступного за звітним шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у п. 1.3 Договору. 24 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки № Д015/АК-021/2.08.2, відповідно до якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. В зв`язку із невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 09 лютого 2018 року становить: 6 730,73 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; та 46 906,67 грн., що складається з наступних сум:

-44 942,96 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період);

-1 034,16 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту ( за весь період);

-238,71 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період);

-690,84 грн. сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період).

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № Д015/АК-021.08.2 від 24 червня 2008 року у сумі, яка станом на 09 лютого 2018 року становить: 6 730,73 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; та 46 906,67 грн., а саме: 44 942,96 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період); 1 034,16 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період); 238,71 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період); 690,84 грн. сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період).

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.04.2019 року (суддя Капітонов В.І.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» Шевченко Андрія Миколайовича, до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволені повністю.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.02.2020 року суддя Капітонов В.І. замінив стягувача у справі за вищевказаним позовом, а саме ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2021 року суддя Капітонов В.І. скасував заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.04.2021 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» Шевченко Андрія Миколайовича, до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначив розгляд за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2021 року суддя Капітонов В.І. закрив підготовче судове засідання по зазначеній справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.10.2021 року суддя Владимирська І.М. прийняла до провадження цивільну справу за вищевказаним позовом та призначила судове засідання по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не погоджуються зі змістом відзиву. Жодних доказів щодо належного виконання зобов`язань за кредитним договором № ДО15/АК-021.08.2 від 24.06.2008 року відповідачем не надано. В матеріалах справи наявні докази, сукупність яких свідчить про існування факту правонаступництва й відповідно про наявність у ТОВ «Вердикт Капітал» права на стягнення заборгованості за кредитним договором № ДО15/АК-021.08.2 від 24.06.2008 року. З в`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 09.02.2018 року становить 6 730,73 доларів США, та 46 906, 97 грн. Крім того, відповідно до п. 4.1 Договору поруки, порука діє до повного погашення позичальником та або поручителем заборгованості за кредитним договором. Так як зобов`язання за кредитним договором не були припинені, припинення поруки не настало, більш того, самим Договором обумовлено, що вона діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором. Таким чином, аргументація відповідача щодо наявності підстав для застосування строку позовної давності у справі та аргументація щодо наявності підстав для припинення поруки є такою, що не відповідає дійсності. Також, як зазначає ОСОБА_1 , він проходить військову службу у Збройних силах України на посаді рядового з 27.07.2020 року. Однак, нарахування процентів за користування кредитом з 27.07.2020 року не проводилося, а зважаючи на відсутність зворотної дії закону у часі, дана аргументація відповідача є безпідставною. В подальшому надано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують повніст, та просять суд слухати справу у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду надала відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнає, зазначивши, що 24 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Д015/АК-021.08.2, згідно з яким позичальнику надано відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15 314,30 доларів США терміном по 24 червня 2015 року включно. Також, 24 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки № Д015/АК-021/2.08.2, відповідно до якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. Таким чином, виконання відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасності сплати кредита визначена частинами в розмірі 183,00 доларів США до 10 числа кожного місяця. З доданих позивачем документів до позовної зави не вбачається доказів повідомлення поручителя ОСОБА_1 про невиконання зобов`язань по кредитному договору відповідачем ОСОБА_2 . Позивачем долучено до позовної заяви судове рішення Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 25.02.2014 року по справі № 255/10603/13-ц, яке скасоване ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 25.05.2014 року. В вказаному рішенні зазначено, що нібито відповідачу ОСОБА_1 направляли лист повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов`язань перед банком, однак з рішення суду неможливо встановити строк надіслання та фактичне отримання відповідачем вищезазначеного листа, а також неможливо встановити суму боргу, який виник станом на момент звернення позивача до відповідача. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарно з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Враховуючи ту обставину, що позивач з 27.07.2011 року (дата останнього платежу повернення заборгованості) припинив погашення, Банк фактично знав про своє порушення право, проте не заявляв про це, і саме з цього моменту і починається перебіг позовної давності, як щодо основного зобов`язання, так і до застосування відсотків за його користування та інших передбачених договором сум. Тобто починаючи з 27.01.2012 року по сьогоднійшній день строк позовної давності щодо кредитного договору від 17.06.2009 року № ДО15/АК-021.08.2 та вимог про стягнення неустойки за вказаним договором сплив, а банк звернувся до суду за захистом своїх прав лише в серпні 2017 року. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до відповідача з заявою про стягнення боргу за кредитним договором як солідарного боржника. Також, банківські виписки, надані позивачем, не відповідають умовам кредитного договору та не можуть бути доказом розміру заборгованості. Відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України на посадах рядового складу з 27.07.2020 року. За таких обставин, заборгованість по відсоткам, що нарахована позивачем, не підлягає стягненню за період, що охоплюється існуючим в Україні особливим періодом, а відтак підстави для стягнення з відповідача на користь позивача зазначених сум відсутні. В договорі поруки № ДО15/АК-012/2.08.2 від 24.06.2008 року не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання зобов`язань по кредитному договору не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 у повному обсязі. Крім того, надано до суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає зі суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Д015/АК-021.08.2, згідно з яким позичальнику надано відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15 314,30 доларів США терміном по 24 червня 2015 року включно. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі Згідно з п. 1.5 Кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 7,7% річних.

Відповідно до п.п. 3.1. - 3.3. Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов`язання: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) коленого календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 183,00 Доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3 Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути одержаний кредит згідно з умовами Кредитного договору не пізніше 24.06.2015 року; - сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 24.06.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами.

Банком зобов`язання щодо надання кредитних коштів позивачу виконані, як вбачається з виписки по особовому рахунку позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями частини першої ст. 628 ЦК України констатовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09 лютого 2018 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить: 6 730,73 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором, а відповідач ОСОБА_2 отримала кредит, але належним чином не виконала свої обов`язки за договором.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частиною 3 ст. 533 ЦК України визначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого розрахунку, станом на 09 лютого 2018 року сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період) становить 44 942,96 грн.; сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період) 1 034,16 грн.; сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) - 238,71 грн.; сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період)- 690,84 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконувала належним чином умови договору від 24.06.2008 року в частині своєчасної сплати кредитних коштів, тому суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 дійсно має заборгованість за кредитним, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед Банком по кредитному договору № Д015/АК-021.08.2, між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки № Д015/АК-021/2.08.2 від 24 червня 2008 року, відповідно до якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11, від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, від 08 грудня 2021 року в справі № 203/3163/14-ц).

Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Такий позов слід пред`явити протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачені окремі зобов`язання боржника щодо повернення боргу щомісяця частинами та встановлена самостійна відповідальність боржника за невиконання таких обов`язків, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованості повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то з урахуванням змісту частини четвертої статті 559 цього кодексу зазначені вище правила мають застосовуватися і до поручителя (вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16).

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Якщо банк пред`явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення коштів поза межами цього строку.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження направлення до поручителя вимоги щодо виконання зобов`язань та доказів на підтвердження отримання її поручителем.

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено, що останній платіж на погашення тіла кредиту здійснено позичальником 27 липня 2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому строку дії поруки сплинув 28 січня 2012 року.

Враховуючи, що сума кредиту мала бути остаточно повернута 24 червня 2015 року, а з позовом ПАТ "Родовід Банк" звернувся засобом поштового зв`язку (поштовий конверт не містить в собі чіткого визначення дати відправлення поштової кореспонденції - позовної заяви з додатками до суду), а дата реєстрації позовної заяви з додатками в суді - 14 травня 2018 року, суд приходить до висновку, що порука ОСОБА_1 , якою забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором від 24 червня 2008 року № Д015/АК-021.08.2 припинилася ще 28 січня 2012 року, а тому позовні вимоги до даного відповідача задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, у відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі, тому на користь правонаступника ПАТ «Родовід Банк» - ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає стягненню судовий збір з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 3442 грн. 07 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,530,536,610,625,1054 ЦК України, ст.ст. 133,141,280, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Північно- Сирецька, 1/3), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ення, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, буд.5-Б, код ЄДРПОУ 36799749) заборгованість за кредитним договором № Д015/АК-021.08.2 від 24 червня 2008 року в сумі, яка станом на 09 лютого 2018 року становить: 6 730 (шість тисяч сімсот тридцять) доларів США 73 центи, а також 44 942 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 96 коп. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період); 1 034 (одна тисяча тридцять чотири) грн. 16 коп. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів (за весь період); 238 (двісті тридцять вісім ) грн. 71 коп. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період); 690 (шістсот дев`яносто) грн. 84 коп. - сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, буд.5-Б, код ЄДРПОУ 36799749) витрати по сплаті судового збору в сумі 3442 (три тисячі чотириста сорок дві) грн. 07 коп.

В частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська