справа №176/2182/22
провадження №2/176/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Крамар О.М.

з участю секретаря судових засідань Герус-Юзва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в м. Жовті Води, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.8-го Березня, буд.40-А) про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві в розмірі 500 000 грн, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 20.07.2022 року на комунальному підприємстві «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» при виконанні своїх посадових обов`язків, як слюсар-ремонтник дільниці каналізаційних очисних споруд та за підсумками висновку експерта судово-медичної експертизи від 28.07.2022 б/н Кам`янського районного відділення м. Жовті Води комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» причиною смерті є отруєння летючим газом - сірководнем, який є однією зі складових так званих «каналізаційних» або «клоачних» газів. Це отруєння знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. За життя ОСОБА_3 не хворів на будь-які хронічні або гострі захворювання, які самі по собі або через свої ускладнення могли привести його до смерті, що підтверджується актом спеціального групового нещасного випадку, що стався 20.07.2022 року о 09 год. 43 хв. в КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» від 05.09.2022 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 , позивачі втратили сина, рідну людину, що має безповоротну дію. Позивачам завдано душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивачів, які втратили турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. Син позивачів був для них опорою та підтримкою, завжди допомагав у вирішенні різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивачів. Позивачі з сином мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивачі виховували сина від народження у найкращих традиціях українського народу та родини, він виріс справжнім чоловіком, став еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного громадянина. Позивачі отримували від свого сина матеріальну допомогу, оскільки лише на їх пенсію жити досить складно. Крім того, позивачі отримували від сина допомогу у побуті, оскільки він завжди піклувався і підтримував морально своїх батьків.

Позивачів не полишають думки про смерть сина, що навіює на них смуток, спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для них дуже важко сприймається той факт, що вони пережили смерть свого сина, при тому, що якихсь тяжких захворювань він не мав і смерть його наступила несподівано для всіх, а не від якоїсь хвороби, що може хоч якось людину підготувати морально до настання в майбутньому втрати та смерті рідної людини.

Позивачі зазначають, що факт спричинення моральної шкоди позивачам у зв`язку зі смертю сина підтверджується наданими доказами до позовної заяви. Таким чином, на думку позивачів, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю сина не потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування.

Позивачі вважають, що справедливою компенсацією перенесених позивачами моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. Визначений розмір не призведе до збагачення позивачів та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22 листопада 2022 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Крім того, просили розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. /а.с.39-48/

В обґрунтування свого відзиву відповідач посилався на те, що при укладенні трудового договору з КП«ЖВК» ДОР» ОСОБА_3 було ознайомлено з умовами праці, наявності на робочому місці небезпечних та шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права, пільги, компенсації за роботу в таких умовах, при цьому ОСОБА_3 свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю.

ОСОБА_3 працював на підприємстві відповідача 20 років. КП «ЖВК» ДОР»надавало ОСОБА_3 встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки.

З Акту розслідування про нещасний випадок від 20.07.2022 року вбачається, що причинами нещасного випадку є виконання газонебезпечних робіт без застосування засобів індивідуального захисту; порушення правил охорони праці, трудової та виробничої дисципліни, яке виразилось у невиконанні посадових обов`язків працівниками дільниці каналізаційних очисних споруд та підприємства, а особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці зазначені працівники підприємства, в тому числі і сам ОСОБА_3 . Зокрема, пунктом 8 Акту зазначено про порушення слюсарем-ремонтником дільниці каналізаційних очисних споруд КП «ЖВК`ДОР» ОСОБА_3 вимог інструкції з охорони праці для слюсаря-ремонтника дільниці каналізаційних очисних споруд №44, затвердженої наказом директора від 28.12.2020 року №263, а саме:

«п. 3.7.12 при спуску в камеру не одягнув рятувальний пояс, не прикріпив до нього мотузку, не одягнув протигаз;

п.3.7.4.2 спустився і працював в камері без палаючої лампи ЛБВК».

У зв`язку із наведеним відповідач вважає, що в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_3 перебувають саме його безпосередні дії, а не будь-які дії чи вина підприємства.

Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» просить суд врахувати при вирішенні справи, що КП «ЖВК» ДОР» є єдиним виробником та постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення населенню та організаціям і підприємствам міста Жовті Води, прилеглих територій, стабільно і цілодобово забезпечує 26183 абонентів різних категорій централізованим питним водопостачанням та водовідведенням, у зв`язку з чим важливість постійної роботи підприємства наразі вирішує стратегічне питання якісного водопостачання як міста, так і прилеглих до нього районів та вимагає наявність вкрай виважених обігових коштів для оперативного усунення аварійних ситуацій в місті, забезпечення запасів обладнання, техніки для уникнення загрози відсутності водопостачання через військовий стан в країні.

Через низьку платоспроможність споживачів послуг, КП «ЖВК» ДОР» опинилося у край тяжкому фінансовому становищі, через що змушене вживати заходів по стабілізації й стимулюванню економічно-фінансової діяльності, запроваджуючи жорсткі умови економії. Втім, КП «ЖВК» ДОР» зі свого боку здійснило виплату допомоги на поховання родичам померлого у сумі 12119,00 грн, разова допомога у розмірі 6500 грн членам сім`ї померлого.

Відповідач вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачами є необґрунтовано завищеним та таким, що не відповідає принципам розумності, справедливості та є непомірним для підприємства в даний економічно складний для всіх час.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року було задоволено клопотання КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» та здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін до спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Представник позивачів - адвокат Сербін Б.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в редакції, зазначеній у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Уманець Б.Б. в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 ст.13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №775 зроблений Жовтоводським міським відділом ЗАГС м.Жовті Води Дніпропетровської області. /а.с.12/

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №540, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). /а.с.13/

Постановою Жовтоводського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 05.10.2022 року батьку потерпілого ОСОБА_3 , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, ОСОБА_2 була призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 2232,85 грн. /а.с.14/

З листа Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Дніпропетровській області №18.2-05/918 від 27.09.2022 року вбачається, що батьки загиблого ОСОБА_3 підпадають під обидві категорії непрацездатних осіб. Тому нарахування щомісячних виплат подружжю ОСОБА_4 можливе лише виходячи з норм пункту 5.5.1 Порядку №11 у розмірі 25% від середньомісячного заробітку потерпілого, оскільки іншого не встановлено судом. /а.с.15/

Згідно з довідкою №149/19-10 від 29.08.2022 року, виданою Мар`янівським старостинським округом Жовтоводської міської ради, до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_1 , на 20.07.2022 року входили ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.16/

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 20 липня 2022 року о 09 год. 43 хв. в комунальному підприємстві «Жовтоводський водоканал» ДОР» від 05 вересня 2022 року, встановлено обставини нещасного випадку.

Комісією зі спеціального розслідування було встановлено:

1.Слюсарі-ремонтники дільниці каналізаційних очисних споруд ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на стан здоров`я або погане самопочуття на початку зміни 20.07.2022 року не скаржилися;

2.ОСОБА_3 під час виконання робіт з технічного обслуговування засувки, а саме: змащування засувки №3 у камері засувок 3К13 (газонебезпечні роботи), не використав засоби індивідуального захисту (каска захисна, лямковий запобіжний пояс, рятувальний канат, протигаз), за їх наявності на дільниці;

3.ОСОБА_5 під час виконання робіт з технічного обслуговування засувки, а саме: змащування засувки № 3 у камері засувок ЗК13 (газонебезпечні роботи), не застосовував засоби індивідуального захисту (каска захисна, лямковий запобіжний пояс, рятувальний канат, протигаз), за їх наявності на дільниці;

4.ОСОБА_6 , при спробі допомогти слюсарям-ремонтникам дільниці каналізаційних очисних споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , спустився у камеру засувок ЗК13, не використовуючи засоби індивідуального захисту (лямковий запобіжний пояс, рятувальний канат), за їх наявності на місці настання нещасного випадку;

5.ОСОБА_7 не повідомила безпосереднього керівника (провідного інженера- технолога дільниці ОСОБА_8 ) про порушення вимог безпеки, тобто про відсутність засобів індивідуального захисту у слюсарів-ремонтників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

6.ОСОБА_9 , не в повній мірі організувала, забезпечила та не здійснила контроль за якісним і безпечним проведенням ремонтних робіт (технічного обслуговування засувки, а саме: змащування засувки №3 у камері засувок ЗК13), а також не організувала та не здійснила контроль за безпечним виконанням газонебезпечних робіт слюсарями-ремонтниками дільниці каналізаційних очисних споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у відповідності до вимог «Типової інструкції з організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» (НПАОП 0.00-5.11-85);

7.ОСОБА_8 не здійснила контроль за дотриманням вимог «Інструкції з охорони праці для оператора очисних споруд дільниці каналізаційних очисних споруд №42» оператором очисних споруд дільниці ОСОБА_7 , а також не брала участі у прийманні устаткування (засувки № 3 у камері засувок ЗК13) після обслуговування ремонтним персоналом;

8.ОСОБА_10 не здійснив керівництво працівниками дільниці каналізаційних очисних споруд, не організував роботи з ефективної взаємодії технологічних і ремонтних служб дільниці каналізаційних очисних споруд, а також не належним чином організований і не в повній мірі здійснюється контроль за безпечним виконанням газонебезпечних робіт слюсарями-ремонтниками дільниці каналізаційних очисних споруд, у відповідності до вимог «Типової інструкції з організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» (НПАОП 0.00-5.11-85);

9.Головний інженер ОСОБА_11 не в повній мірі здійснив контроль за організацією робіт із забезпечення виконання вимог «Типової інструкції з організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» (НПАОП 0.00-5.11-85) під час проведення газонебезпечних робіт, зокрема дільниці каналізаційних очисних споруд КП «Жовтоводський водоканал» ДОР»;

10.Під час ознайомлення з пояснювальними записками та опитування працівників дільниці каналізаційних очисних споруд мали місце наступні протиріччя:

-з пояснень майстра ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вона видала наряд-завдання на виконання технічного обслуговування засувки СЗ випуску сирого осаду з первинного відстійника № 3 без спуску у розподільчу камеру ЗК13 (змащування засувки), а з пояснень ОСОБА_5 , майстер ОСОБА_9 видала наряд - завдання на виконання технічного обслуговування засувки СЗ випуску сирого осаду з первинного відстійника №3 із спуском у розподільчу камеру ЗК13;

-з пояснень слюсаря-ремонтника ОСОБА_5 , на дні камери засувок ЗК13 було приблизно 40-50 см мулу, однак з пояснень ОСОБА_12 , мул на дні камери був приблизно на рівні 10-15 см, а з пояснень майстра ОСОБА_9 , мул на дні камери не перевищував 5-10 см.

На підставі вищезазначеного, комісією із спеціального розслідування групового нещасного випадку визнано, що причиною смерті слюсаря - ремонтника ОСОБА_3 стало випадкове отруєння летючим газом, оскільки, під час виконання технічного обслуговування засувки СЗ випуску сирого осаду з первинного відстійника № 3 зі спуском у розподільчу камеру ЗК13, він не використовував засоби індивідуального захисту (лямочний запобіжний пояс; рятувальний канат, протигаз).

Висновок комісії: груповий нещасний випадок з ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - слюсарями-ремонтниками дільниці каналізаційних очисних споруд КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» визнати таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно п.8 даного Акту, до осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці та гігієни праці, відноситься, в тому числі, ОСОБА_3 , слюсар-ремонтник дільниці каналізаційних очисних споруд КП «Жовтоводський водоканал» ДОР», який порушив вимоги інструкції з охорони праці для слюсаря-ремонтника дільниці каналізаційних очисних споруд №44, затвердженої наказом директора від 28.12.2020 року №263, а саме: п.3.7.12 - при спуску в камеру не одягнув рятувальний пояс, не прикріпив до нього мотузку, не одягнув протигаз; п.3.7.4.2 - спустився і працював в камері без палаючої лампи ЛБВК. /а.с.17-26/

Членом комісії зі спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 20 липня 2022 року о 09 год. 43 хв., головою профспілкової організації КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» Задорожньою І.П. була висловлена окрема думка, в якій вона зазначає, що припинення дії дозволу №0584.20.12 на виконання робіт підвищеної небезпеки (виконання газонебезпечних робіт), виданий 05.08.2020 року призведе до неможливості надання КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідно до зупинки роботи системи життєзабезпечення міста Жовті Води, також підприємство буде в цілому позбавлено можливості виконувати аварійно-відновлювальні роботи та поточні ремонти обладнання, що призведе до припинення діяльності підприємства загалом. /а.с.27/

Отже, між смертю потерпілого ОСОБА_3 , який працював на підприємстві відповідача та нещасним випадком, що стався з ним на виробництві, наявний причинний зв`язок, що передбачає право позивачів, як батьків померлого на відшкодування їм моральної шкоди. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Відповідач КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» заперечує право позивачів на відшкодування моральної шкоди, вважаючи, що нещасний випадок зі смертельним наслідком для потерпілого ОСОБА_3 настав виключно через порушення останнім законодавства про охорону праці. Відповідач заперечує та вважає, що заявлений позивачами розмір моральної шкоди є необґрунтовано завищеним, таким, що не відповідає принципам розумності та справедливості, та є непомірним для підприємства в даний економічно складний час.

Однак, із такою позицією відповідача суд частково не погоджується з наступних підстав.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22.06.1981 №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє констатувати, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Тому, доводи представника відповідача з приводу наявності в діях загиблого порушень законодавства про охорону праці, та відсутності вини у цьому підприємства, судом не приймаються, оскільки не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві.

В момент настання нещасного випадку ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Жовтоводський водоканал» ДОР», а отже обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті на виробництві покладається саме на роботодавця.

Як роз`яснено в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач завдав позивачам моральну шкоду, оскільки в результаті нещасного випадку на виробництві загинув син позивачів, що призвело до хвилювань та моральних страждань.

В даному випадку факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування. Факт моральних страждань у зв`язку зі смертю навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів та необхідності відшкодування відповідачем моральної шкоди завданої їм смертю сина на виробництві.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в якості компенсації моральної шкоди, суд виходить з наведеного вище. Беруться, крім іншого, до уваги конкретні обставини справи, істотність вимушених змін у подальшому житті позивачів, особливо тяжких наслідків, що наступили в силу таких змін у житті позивачів.

Судом враховується і ступінь вини самого померлого ОСОБА_3 в настанні нещасного випадку, який відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку порушив вимоги інструкції з охорони праці, при спуску в камеру не одягнув рятувальний пояс, не прикріпив до нього мотузку, не одягнув протигаз, спустився і працював в камері без палаючої лампи ЛБВК.

Однак, судом також береться до уваги характер і тривалість моральних страждань позивачів, які є довічними, враховуючи, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, який мають позивачі від загибелі сина, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн, оскільки цей розмір суд вважає таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачів та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих.

Суд вважає, що стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000 грн є надмірним, оскільки відшкодування моральної шкоди не має призводити до навіть неістотного збагачення.

Таким чином, у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід відмовити.

Разом з тим, згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди складає 200 000 грн., що перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір /фізичною особою/ в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір задоволених позовних вимог становить 200 000 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути 2000 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 268, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 9, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» (, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.8-го Березня, буд.40-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті сина - ОСОБА_3 на виробництві - 200000 (двісті тисяч) гривень, з урахуванням податків з доходів фізичних осіб.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» (, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.8-го Березня, буд.40-А, на користь держави судовий збір в розмірі 2000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» (, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.8-го Березня, буд.40-А).

Повний текст рішення складено 17.02.2023 року.

Суддя