Справа № 552/8216/22
Провадження № 2-з/552/10/23

УХВАЛА

20 лютого 2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Мизнікової В.В., розглянувши в м.Полтава без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_3 , ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гура Людмила Борисівна, про визнання недійсними договору іпотеки, договору купівлі-продажу нерухомого майна, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить суд визнати недійсним іпотечний договір №2741 від 05.09.2007, укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 . Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 02.12.2020 року №2424, укладений між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ОСОБА_3 . Просить припинити право власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Просить визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер 55464653 від 02.12.2020, яким здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 за ОСОБА_3 . Просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

В заяві про забезпечення позову позивачка просить суд забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 . При цьому посилається на те, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірної квартири, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача при розгляді спору. Також зазначає, що між сторонами дійсно існує спір про право, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачкою заяву про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Підставою забезпечення позову є те, що невжиття зазначеного позивачкою виду забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист оспорюваних прав позивачки, за захистом яких вона звернулася. При цьому, заслуговують на увагу посилання позивачки про те, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірної квартири, що між сторонами дійсно існує спір про право, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Суд бере до уваги, що заборона відчуження майна до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Суд бере до уваги баланс інтересів сторін.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Вказана заборона діє до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.02.2023 року.

Суддя: