Справа № 565/54/23
Провадження № 2/565/100/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/5 на 1/6 частину заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2018 року змінено розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 із 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно на 1/5 частину заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась донька ОСОБА_6 яку він також зобов`язаний утримувати. На даний момент у нього троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до умов договору про утримання дітей та сплату аліментів позивач сплачує щомісячно ОСОБА_8 аліменти на утримання ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) та на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу).

Вказує, що аліменти, що сплачуються ним на утримання трьох дітей сумарно перевищують половину його заробітку (доходу).

Ухвалою від 23 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 20 лютого 2023 року.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце засідання повідомленні належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідач відзиву на позов не подала.

Згідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_3 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 24 грудня 2007 року, актовий запис №598.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2018 року у справі №565/2303/17 змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно на 1/5 частину заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області 05 жовтня 2012 року, актовий запис №160, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 17 жовтня 2019 року, актовий запис №1286, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_8

27 грудня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_8 уклали договір про утримання дітей та сплату аліментів.

У п.1 договору зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , перебувають у шлюбі з 22 травня 2012 року.

Відповідно до п.4 договору за домовленістю батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , договором встановлюється обов`язок ОСОБА_3 сплачувати щомісячно аліменти на утримання:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) батька, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) батька, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Договір є укладений з моменту його нотаріального посвідчення і діє до моменту досягнення дитиною повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, до його закінчення або до моменту його розірвання сторонами чи припинення або розірвання у випадках передбачених законом (п.14 договору).

Договір про утримання дітей та сплату аліментів посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським А.В. та зареєстровано в реєстрі за №1153.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що після набрання законної сили рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2018 року у нього народилася дочка і розмір аліментів, що сплачуються ним на утримання трьох дітей сумарно перевищує половину його заробітку (доходу).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 12-13 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що: «факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою».

Згідно із частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Загальний розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання дітей становить 53,33% заробітку (доходу) платника аліментів.

Тож загальний розмір стягнень із заробітку (доходу) платника аліментів не перевищує межу, визначену у чинному законодавстві частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження його матеріального стану (працевлаштування, розмір заробітної плати, інші будь-які доходи або витрати), та відповідно його погіршення.

Зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину без підтвердження погіршення його матеріального стану, не буде спрямовано на належне забезпечення прав дитини від першого шлюбу та суперечитиме її інтересам.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову та зміни (зменшення) розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 .

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, розподілу не підлягають, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 ).

Суддя Г.В.Бренчук