Номер провадження: 22-ц/813/4223/23
Справа № 521/990/22
Головуючий у першій інстанції Леонов С.О.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гюнсел на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гюнсел", треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Гюнсел про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 квітня 2021 року з вини водія ОСОБА_2 , який, виконуючи трудові обов`язки, керував належним відповідачеві транспортним засобом MAN 12.180, державний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна подія, в результаті якої був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль Citroen, державний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до калькуляції, складеної ТОВ АДІС-МОТОР вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 69676грн 60коп., із яких страховою компанією ІНГО йому виплачено страхове відшкодування в сумі 18 030 грн 62коп.

Посилаючись на вимоги частини першої статті 1194 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 51 645 грн 98коп. та 15 000грн в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що через неправомірні дії та недбале ставлення до Правил дорожнього руху водія ОСОБА_2 , який був працівником товариства та завдав шкоди при виконанні своїх трудових (службових) обов`язків, він (позивач) разом із дружиною зазнали як психологічних, так і фізичних ушкоджень, були позбавлені можливості використовувати автомобіль за призначенням та витрачають донині багато часу і коштів аби повернутися до звичайного образу життя.

Ухвалами суду від 25 травня 2022 року та від 01 липня 2022 року до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 та Акціонерне товариство Страхова компанія ІНГО.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гюнсел на користь ОСОБА_1 5 000грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди та витрати на сплату судового збору в розмірі 74,43грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю Гюнсел просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні наведеної позовної вимоги.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що висновки суду щодо права позивача на відшкодування моральної шкоди зроблені без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних і допустимих доказів його моральних страждань. Вважає, що дійшовши висновку про те, що відшкодування завданої позивачеві матеріальної шкоди повинна здійснювати страхова компанія, а не відповідач, суд необґрунтовано обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, поклав на товариство та не прийняв при цьому до уваги відсутність будь-яких доказів її спричинення ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав та просив їх відхилити, а рішення суду в оскарженій частині залишити без змін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Гюнсел- Ніколаєв О.С. направив на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи у відсутність представника товариства, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди мотивовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_2 , який є працівником ТОВ Гюнсел та керував автомобілем- учасником ДТП при виконанні трудових обов`язків, ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях через пошкодження його майна та необхідності застосовувати додаткові зусилля для його поновлення. Суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням засад розумності і справедливості в сумі 5000грн.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 22 квітня 2021 року о 18 годині 45 хвилин у м. Одесі по вул. М. Грушевського у дворі будинку № 41/3 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAN 12.180», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року у справі № 521/6495/21, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який є працівником ТОВ «Гюнсел» та керував транспортним засобом під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «MAN 12.180», державний номерний знак НОМЕР_1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел», була застрахована в Aкціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО», яке 29.10.2021року здійснило узгоджену страхову виплату власнику автомобіля «Сitroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), в сумі 18 030 грн 62коп. Розмір франшизи за умовами договору страхування є нульовим.

Позивач стверджував, що вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля перевищує суму страхового відшкодування, оскільки згідно із рахунком № СЧ-85466 від 20.08.2021 року та із калькуляцією, складеною ТОВ «АДІС-МОТОР», вартість ремонту автомобіля «Сitroen», державний номерний знак НОМЕР_2 становить, з урахуванням ПДВ, 69 676 грн 60коп. Докази проведення відновлювальних робіт ТОВ «АДІС-МОТОР» та відповідні документи, що можуть підтвердити понесені витати на вказану у рахунку ТОВ «АДІС-МОТОР» № СЧ-85466 від 20.08.2021 року суму в розмірі 69 676,60 грн позивач суду не надав.

Вирішуючи спір в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважав, що оскільки у спірних правовідносинах цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ СК Інго, покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 позову про відшкодування матеріальної шкоди до страховика не пред`явив, тому в частині вимоги про відшкодування матеріальної шкоди з боку ТОВ Гюнсел слід відмовити.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не оскаржено та не є предметом перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

За приписами статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого здійснюється страховиком відповідно до статті 23 наведеного Закону, згідно із частиною 23.1. якої шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Отже страховиком моральна шкода відшкодовується лише у випадку, якщо вона полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Оскільки у спірних правовідносинах не йдеться про моральну шкоду, якої позивач зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а ця шкода відповідно до наведених ОСОБА_1 доводів полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що страховик, яким у спірних правовідносинах є Акціонерне товариство Страхова компанія Інго не повинен відшкодовувати цю шкоду за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відповідач як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність та як роботодавець ОСОБА_2 , який завдав позивачеві цю шкоду під час виконання трудових (службових) обов`язків, зобов`язаний сплатити потерпілому грошове відшкодування моральної шкоди, розмір якої визначено судом з врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, позбавлення його можливості користуватися пошкодженим транспортним засобом за призначенням, а також вимог розумності і справедливості.

Висновки суду в оскарженій частині рішення відповідають обставинам, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженим дослідженими в судовому засіданні доказами, та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних та достатніх доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи апеляційної скарги щодо непідтвердження доказами факту заподіяння позивачеві моральної шкоди та наявності передбачених статтею 1167 ЦК України умов для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати цю шкоду, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обставини, при яких відбулося зіткнення належних сторонам транспортних засобів повно і всебічно з`ясовані судом та встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який працював у ТОВ Гюнсел та управляв транспортним засобом під час виконання трудових обов`язків.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що автомобіль позивача був пошкоджений в результаті порушення Правил дорожнього руху (протиправних та винних дій) працівника відповідача, між якими та шкодою є причинний зв`язок.

В результаті цих протиправних, винних дій відбулося порушення цивільних прав позивача, які підлягають відновленню, в тому числі шляхом відшкодування душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням свого майна. При цьому сам факт душевних страждань є очевидним та доказування не потребує, а глибина цих страждань, на думку колегії суддів, врахована судом при визначенні розміру грошового відшкодування шкоди.

Як зазначалося вище, завдана позивачеві моральна шкода не охоплюється страховою виплатою, тому підлягає відшкодуванню особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди відсутні.

Враховуючи, що за наслідком перегляду судового рішення в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гюнсел залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: О.В. Кутурланова

Н.В. Орловська

Повний текст постанови складено 10 березня 2023 року

Суддя Л. В. Пузанова