Номер провадження 2/754/978/23
13 лютого 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, -
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.
Позовна заява мотивована тим, що 24.09.2010 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Протягом більше ніж 10 років вони проживали сім`єю, підтримуючи один одного, кожний працював, при цьому вона завжди працювала та забезпечувала сім`ю. У 2020 році вона тяжко захворіла (пухлина правої молочної залози). Внаслідок вказаних обставин, їй у 2021 році було присвоєно ІІ групу інвалідності. На даний час вона отримує гормонотерапію та лікування бісфосфонатами. Потребує довготривалого лікування та спостереження в умовах ВОМЦО. Внаслідок вказаних обставин вона не працює та позбавлена можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу крім пенсії за інвалідністю, яка складає 4 145,02 грн. Її матеріальне становище є вкрай важким, оскільки вона потребує постійного догляду та лікування, а відповідач у свою чергу спроможний надавати їй матеріальну допомогу, однак не бажає цього робити добровільно. Вона потребує щоденних додаткових витрат на лікування. За станом здоров`я як інвалід ІІ групи вважає свій матеріальний стан нужденним.
Ураховуючи викладене просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі даного позову і на час існування інвалідності.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 07.12.2022 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.
Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно ст. 280 ЦПК України.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Згідно медичної документації, епікризу, консультаційним висновкам, фіскальним чекам про оплату медичної допомоги та медикаментів, які містяться в матеріалах справи, за період з 2020 року ОСОБА_1 постійно лікується у медичних закладах, оглядається у лікарів.
Відповідно до довідки про доходи № 1314 6036 6239 1389 від 11.11.2022, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Волинській області і отримує пенсію по інвалідності, а саме за період 01.05.2022 по 31.10.2022 отримувала щомісячно пенсію в розмірі 4 145,02 грн.
Наявне пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я позивачки; вид пенсії: по інвалідності, 2 гр., загальне захворювання.
За положеннями ч.ч. 2-4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.
Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено на 2022 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.
Судом встановлено, що розмір пенсії позивачки за період з 01.05.2022 по 31.10.2022 становив 4 145,02 грн. Тобто розмір отриманої позивачем пенсії по інвалідності був більший за прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, доходи ОСОБА_1 забезпечують її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.
Оскільки така умова є обов`язковою у правовідносинах за позовом одного із подружжя до іншого на утримання, що врегульовані Главою 9 Розділу ІІ СК України, тому відсутні підстави для задоволення позову.
На підставі статей 2, 5-7, 10-12, 76-83, 141, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статей 75-76 СК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: О.М. Панченко