Справа № 367/2200/20
Провадження №2/367/953/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Сагайдачній І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

31.03.2020 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказує, що вона з відповідачем одружувались двічі. За час перебування у шлюбах та спільного проживання у них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До лютого 2020 року вона з дітьми ще проживала разом з відповідачем у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, в даний час проживає разом з дочкою за адресою: АДРЕСА_2 . З метою уникнення психологічного та фізичного тиску з боку відповідача на неї і дочку, вимушена була орендувати вказану квартиру для окремого проживання з відповідачем через агресивну поведінку останнього, який зловживає алкогольними напоями і вже наніс їй фізичної шкоди. На даний час знаходиться в процесі працевлаштування, тому самостійно утримувати неповнолітню дочку важко. Вона, як мати, матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, а саме: дочка навчається у четвертому класі Альтернативної школи «Освітня платформа», відвідує танцювальний клуб «Кристал», ролер-клуб «Колесо», школу англійської мови, навчається грі на фортепіано. З моменту окремого проживання відповідач практично припинив надавати належну матеріальну і фінансову допомогу на утримання дочки, знаючи, що остання потребує постійного батьківського піклування та догляду. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому змушена звернутися до суду про стягнення аліментів. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань відповідач є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є консультування з питань інформатизації (ІТ послуги) та має стабільний дохід.Просить суд стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з подання заяви до суду і до досягнення дитини повноліття.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі та категорично не погоджується із наведеними обставинами та аргументами. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що на даний час вона нібито разом з дочкою проживають окремо від нього та їхнього спільного сина, а саме: в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Втім, на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано жодних належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили, що дійсно донька проживає з позивачем окремо від батька дитини. Більше того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач орендує квартиру для окремого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . До того ж, такі аргументи позивача спростовуються її власним твердженням того факту, що позивач ніде не працює і знаходиться в процесі працевлаштування, і що утримувати дочку вона не в змозі. Отже, викладене підтверджує, що позивач, не маючи власних коштів, не може орендувати квартиру, а відтак надає суду неправдиві відомості, щодо окремого її проживання разом з донькою від батька дитини. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що він начебто поводить себе агресивно та зловживає алкогольними напоями, дозволяє собі психологічний та фізичний тиск по відношенню до позивача та доньки, у зв`язку із чим остання була вимушена орендувати квартиру для окремого проживання, однак, не надає суду жодних доказів, які б підтверджували б даний факт. Більше того, відсутні в матеріалах справи будь-які медичні довідки, висновки лікарів, психіатрів, які б належним чином підтвердили, що позивач піддавалася фізичному та/або психологічному насильству. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що він нібито припинив надавати належну матеріальну і фінансову допомогу на утримання дочки, що фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, через що позивач змушена звернутися до суду про стягнення з нього аліментів для утримання дитини. Позивач вказує на те, що вона матеріально утримує дочку, яка навчається у 4-му класі Альтернативної школи «Освітня платформа», відвідує клуб «Кристал», ролер-клуб «Колесо», школу англійської мови, навчається грі на фортепіано». Втім, звертає увагу суду, що позивачем не надано жодних належних, допустимих та переконливих доказів, що саме вона здійснює всі платежі за навчання та гуртки дитини, що дитина, на яку просить стягнути аліменти, перебуває тільки на утриманні останньої та потребує матеріальної допомоги, а він, як батько дитини, - таку допомогу не надає. Між тим, позивач знову ж таки приховує від суду дійсну інформацію про те, що саме він сплачує більшість рахунків за навчання та гуртки дитини, та несе всі інші витрати як на дочку, так і на їх спільного сина. Отже, твердження про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не відповідають дійсності, а твердження, що позивач сама матеріально утримує дочку, жодним належним доказом не підтверджені, а відповідно, такі доводи позивача є неправдивими і не заслуговують на увагу суду. Додатково повідомляє, що позивач свідомо намагається ввести суд в оману щодо дійсних обставин справи, приховуючи важливу інформацію і фактичні обставини справи та надаючи суду неправдиві відомості. Позивач замовчує про ту обставину, що після розірвання першого шлюбу в 2005 році, сторони почали вдруге проживати разом та вести спільне господарство з 2007 року, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного за висновком і підписом депутата Бучанської міської ради №7 ОСОБА_5 від 28.04.2015р. З даного Акту вбачається, що він з 2007 року без реєстрації місця проживання дійсно проживав за вище вказаною адресою разом зі своєю сім`єю. Він весь цей час повністю матеріально забезпечував всю сім`ю, в тому числі і позивача, яка не працювала. Окрім цього, він, як батько завжди виявляв і виявляє увагу і турботу про потреби спільних з позивачем дітей, і до сьогоднішнього дня піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, діти забезпечені усім необхідним. Позивач не підтвердила викладені в позовній заяві обставини жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, зокрема і ту обставину, що донька перебуває тільки на її утриманні. Крім того, за змістом положення ч. 3 ст. 181 СК України аліменти можуть бути присуджені за рішенням суду тому з батьків дитини, разом з яким вона проживає. Разом з цим, обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Просить відмовити позивачу в задоволенні її вимог в повному обсязі.

ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якій зазначає наступне. У період з лютого по квітень 2020 року вона дійсно була вимушена орендувати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 для окремого проживання з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується договором оренди б/н від 22.02.2020р. та актом прийому-передачі від 22.02.2020р. Причиною такого рішення стала, дійсно, агресивна поведінка відповідача, яку останній проявляв саме у відсутності свідків, оскільки розумів негативні наслідки для себе у випадку, якщо хтось із сторонніх зміг побачити подібну його поведінку. Користуючись саме відсутністю свідків його неприпустимої поведінки, відповідач дозволяє собі вислови щодо його «норм моралі та життєвим принципам та вихованню.». Окрім того, його ствердження, що він не притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності пояснюється лише тим, що, сподіваючись на адекватність відповідача та намагаючись все ж таки зберегти повноцінну сім`ю для своїх дітей, не зверталась до правоохоронних органів та лише у червні 2020р. їх шлюб з відповідачем був припинений, що підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.04.2020р. у справі №367/1744/20 (набрання законної сили 01.06.2020р.) Продовжує наполягати на тому, то підставою для прийняття рішення щодо окремого проживання, стала саме поведінка відповідача, який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс їй фізичної шкоди. Отже, з метою уникнення наступних потенційних інцидентів з відповідачем, та збереження психологічного здоров`я доньки, яка в будь-якому випадку могла би стати свідком таких інцидентів, та, зважаючи на свої незначні особисті заощадження, які були у неї на той час в розпорядженні, вона прийняла дане рішення. окремо треба зазначити, що проживаючи за однією адресою з відповідачем, вона вела окреме господарство з жовтня 2019 року, що підтверджується самим відповідачем у позовній заяві про розірвання шлюбу від 26.02.2020 року. Щодо утримання неповнолітньої дочки вважає, що, не зважаючи на її стосунки з відповідачем, дитині повинен бути забезпечений і надалі належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий відповідний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж той, до якого звикла донька. Вважає, що платежі, які здійснює відповідач у 2020 році, не покривають всі витрати, включаючи майбутні, пов`язані із забезпеченням доньки. При цьому докази фінансування потреб доньки у вигляді переказів на її картковий рахунок, які були надані відповідачем, використовувались донькою на свій розсуд. Відповідач не повідомляв її про зазначені перекази, а донька, приймаючи її вік - 9 років, використовувала ці кошти на потреби, не пов`язані на вищезазначені нею потреби. З метою отримання власної фінансової незалежності, у період з 17.02.2020р. по 10.03.2020р. успішно пройшла курс підвищення кваліфікації за навчальною програмою «Агент з організації туризму». Менеджер по туризму» (свідоцтво від 10.03.2020р.). Отже, наступним кроком планувала працювати у ТОВ «Ніагара» на посаді менеджера з продажу туристичного продукту. Проте, у зв`язку із запровадженням у країні карантину з березня 2020р., який досі триває, офіційне оформлення на дану посаду тимчасово відтерміновується. Окрім того, протягом квітня-травня поточного року пройшла курси навчання, що дає можливість на отримання періодичної винагороди за надання послуг таргитолога (налаштування реклами) через інтернет-ресурси. Таким чином, її зусилля спрямовані на забезпечення повноцінного життя доньки, а саме, харчування, лікування (курс масажу), розвиток та творчість (танці, ролики, музика, малювання, англійська мова), закінчення молодшої школи, дозвілля. Відповідач не приймав фінансової участі у вищезазначених витратах. Інша спільна з відповідачем дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, хоча і досяг повноліття, проте ще не працює і на час складання даної відповіді отримав попереднє підтвердження щодо вступу у Варшавський університет технологій (Warsaw University of Technology), що підтверджується електронним листом даного учбового закладу від 27.07.2020р. Отже, син також потребує уваги та фінансового забезпечення, яку вона зі свого боку надає в межах своїх можливостей, зокрема 26.05.2020р. вже сплачено 6 251,50 грн. за подання та розгляд документів зазначеним учбовим закладом, що підтверджено SWIFT-переказом Приватбанку. Попереду сплата за навчання (вартість 1 семестру 1950 євро). На її утриманні знаходяться батьки: мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають у м. Чернігів. Через похилий вік батьків, які є непрацюючими пенсіонерами, вона піклуюсь за їх стан здоров`я, зокрема виділяє кошти на їх лікування, якого вони потребують. Крім того, батьки дитини зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вважає за потрібне зазначити, що навчання, здоров`я, розвиток творчих та фізичних здібностей, дозвілля її доньки потребує і у подальшому відповідного фінансового забезпечення за наступними напрямками витрат (розмір витрат орієнтовний, наданий станом на час складання даної відповіді, додатки): харчування постійно (5000,00 грн. на місяць); придбання сезонного одягу та взуття на сезон постійно (12000 - 15000 грн.); підготовка до навчального року один раз на рік постійно (5000,00 грн.); курс масажу і ортопедичні стельки кожні півроку постійно (3000,00 грн. масаж, 2500 грн. стельки); тренування та змагання з роликового спорту у ролер-клуб «Колесо» 3 рази на тиждень постійно (1320 на місяць, 1000 одне змагання (4 рази на рік); індивідуальні заняття з музики по класу фортепіано, співи постійно 3 рази на тиждень (одне заняття 200,00 грн.); індивідуальні заняття з плавання в ластах постійно у басейні «Цитрус-Буча» (абонемент на місяць 2000,00 грн.); заняття з англійської мови постійно у клубі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (1500,00 грн. на місяць); дозвілля: відвідування кінотеатрів, виставок, кафе дні народження, зустрічі з друзями, постійно (2000,00 грн. на місяць); оздоровлення два рази на рік постійно (взимку - горні курорти, влітку - море) (45000-50000 грн.). Вищезазначені статті витрат на доньку потребують фінансування, в рому числі і з боку її батька - відповідача. Враховуючи вищенаведене, вимушена звертатись до суду з даним позовом для забезпечення майбутнього для своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , захищаючи саме її права та інтереси, оскільки, є великі сумніви щодо добровільного регулярного та систематичного виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем, так як позиція відповідача з цього приводу може з часом змінитися.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Чеховська Д.Р. просила задовольнити позовні вимоги та підтримала доводи викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Полат І.В. позов не визнала. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вимоги не обґрунтовані та не доведені.

Заслухавши доводи та заперечення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.03.2019 року № 23-01/3344 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 27.03.2019 року по теперішній час.

Позивач зазначає, що в 2020 році орендувала квартиру, в підтвердження даного факту подано ксерокопію договору оренди квартири від 22.02.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою АДРЕСА_2 , площею 37,6кв.м. у ОСОБА_8 , щомісячна оплата 7000,00грн., ксерокопію акту прийому-передачі від 22.02.2020 року та копії дублікату квитанції № Р24А255137363С78227 від 20.03.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала 7035,18грн. особистих коштів ОСОБА_9 . Однак суд не бере до уваги вказаних доказів, оскільки, договір оренди не оформлений згідно чинного законодавства, а саме: кінцевий строк дії договору зміст договору не містить, крім того, не містить вказаний договір і відмітки, щодо його нотаріального посвідчення; в призначенні щомісячного платежу в розмірі 7035,18грн. відсутні підстави перерахування вказаних коштів.

Суд не бере до уваги ксерокопії скріншотів переписки, що додані ОСОБА_1 до своєї відповіді на відзив, оскільки, відсутні дані щодо інформація між ким здійснювалась переписка, та при яких обставинах.

Суд не бере до уваги ксерокопії фіскальних чеків, квитанцій «Покупка», консультативних заключень та актів медичних установ, дублікатів квитанцій ПриватБанку на різні суми переводу особистих коштів ОСОБА_1 за 2020 рік, оскільки відсутні дані, що вказані суми понесені на потреби саме неповнолітньої ОСОБА_10 , крім того, питання щодо стягнення додаткових витрат на дитину судом не розглядається.

Суд не бере до уваги твердження позивача, про те, що на її утриманні знаходяться її батьки: мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають у м. Чернігів, є непрацюючими пенсіонерами та через похилий вік потребують кошти на їх лікування, при цьому додано копії виписок із їх медичних карток, проте жодних доказів про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувають на утриманні ОСОБА_1 позивач не надає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 17 лютого 2020 року по 10 березня 2020 року успішно пройшла курс підвищення кваліфікації за навчальною програмою: «Агент з організації туризму. Менеджер по туризму», що вбачається зі свідоцтва про підвищення кваліфікації Навчально-наукового інституту неперервної освіти НАУ від 10.03.2020р. Серія ПК № 01132330/000088-20.

Згідно довідки ТОВ «Ніагара» від 29.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 успішно пройшла співбесіду 19.07.2020 року на посаду менеджера з продажу туристичного продукту з заробітною платою 6200 грн., але на момент видачі довідки тимчасово відтерміновується офіційне оформлення на дану посаду в зв`язку з карантинними заходами.

Згідно копії позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу від 26.02.2020 року вбачається, причиною розірвання шлюбу ОСОБА_2 вказує що шлюбні відносини з ОСОБА_1 припинені та спільне господарство не ведеться з жовтня 2019 року, шлюб існує тільки формально.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла ОСОБА_1 , яка проживає і прописана в АДРЕСА_3 . складеного депутатом Бучанської міської ради Паламарчук О.В. 28 квітня 2015 року, при обстеженні встановлено, що ОСОБА_1 , 1973 року народження, не працює. На даній житловій площі прописані крім власника житла члени сім`ї: син ОСОБА_3 , 2001 року народження, донька ОСОБА_4 , 2010 року народження; інші квартиронаймачі, які не прописані, але проживають за вищевказаною адресою: чоловік ОСОБА_2 , 1974 року народження. Висновок: ОСОБА_2 , 1974 року народження дійсно без реєстрації проживає в АДРЕСА_3 з 2007 року разом зі своєю сім`єю. Викладене в акті підтверджено свідками сусідами кв. АДРЕСА_4 . Акт містить підпис ОСОБА_1 .

Згідно дублікатів відповідних квитанцій ПриватБанк від 13.01.2020, 09.02.2020, 28.02.2020, 20.03.2020, 17.04.2020, 27.05.2020 вбачається, що ОСОБА_2 здійснював в період з січня 2020 року червень 2020 року щомісячну оплату внесків за ОСОБА_11 ГО «Освітня Платформа» в розмірі 9 700,00 грн щомісяця.

Згідно дублікату квитанції від 17.04.2020 року № 0.0..1 вбачається, що ОСОБА_2 здійснював оплату за навчання ОСОБА_4 в Приватну школу «Афіни» в розмірі 2 500,00 грн.

ОСОБА_2 здійснював переводи власних коштів на картку ПриватБанка ОСОБА_4 в січні, березні, квітні 2020 року.

Згідно довідки Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 02.06.2020 року № 5712/109/1007/01-20 вбачається, що відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції в Київській області звернення гр. ОСОБА_1 , а також звернень щодо вчинення неправомірних дій гр. ОСОБА_2 не значаться.

Згідно інформації Головного управління ДПС у Вінницькій області від 15.02.2021 року № 3752/5/02-32-12-01-23 вбачається, що ОСОБА_2 в період з 1 кварталу2019 року по 3 квартал 2020 року отримував доходи як самозайнята особа.

Згідно дублікатів квитанцій ПриватБанк від 17.07.2022 року, 12.08.2022 року, 15.10.2022 року, 15.09.2022 року відповідно вбачається, що ОСОБА_2 переказує власні кошти, як добровільну сплату аліментів на ОСОБА_11 в розмірі 10 000,00 грн. за липень, серпень, жовтень 2022 року.

Відповідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 02.08.2022 року вбачається, що внаслідок повномаштабного збройного вторгнення російських військ в Україну 24.02.2022 року, з метою захистити і зберегти життя своїх дітей, він вивіз позивачку разом з дітьми в тому числі неповнолітньою ОСОБА_12 до Польщі, даний факт не заперечує і представник позивача, крім того, згідно пояснень представника позивача в засіданні вбачається, що позивач на даний час перебуває в Німеччині, даний факт не заперечується і відповідачем по справі.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини, інших утриманців не має. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Суд не бере до уваги посилання позивачки на те, що відповідач поводить себе агресивно та зловживає алкогольними напоями, дозволяє собі психологічний та фізичний тиск по відношенню до позивача, оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження даних обставин.

Також, суд не бере до уваги посилання позивачки на те, що відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження даних обставин.

З урахуванням інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за необхідне з відповідача стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 31.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 31.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь держави 840,80грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза