Справа № 446/451/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У. І. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

встановив:

08.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить суд, вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстратором прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь які реєстраційні дії, державну реєстрацію права власності на інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно щодо нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що з ОСОБА_2 перебував у шлюбних відносинах, однак рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.03.2020 шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання ними було надбано спільне майно - збудовано спірний житловий будинок, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво даного житлового будинку було завершено в 2011 році та право власності оформлено на ОСОБА_2 .. Заявник має намір звернутися до суду з позовом про визнання спірного майна спільним сумісним майном, набутим за час шлюбу. Так, як ОСОБА_2 є одноособовим власником спірного майна та всі підтверджуючі документи на спірне майно знаходиться у неї, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, а тому просить суд заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151ЦПК України).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а також рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

Саме для цього законодавець встановив подання до суду заяви про забезпечення позову, в якій повинні бути зазначені певні обставини (ч.2 ст. 151 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши вказані заявником доводи у його заяві про забезпечення позову, долучені письмові докази судом встановлено, що до матеріалів заяви про забезпечення позову заявником не долучено жодних доказів які б дозволили суду встановити той факт, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 ..

Судом відзначається, що відсутність правовстановлюючого документа на спірне майно, а саме житловий будинок, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 , виключає належну оцінку судом питання доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить законні права інших осіб передбачені Конституцією України та законами України.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що заявнику ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, роз`яснивши йому, що він не позбавляється права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді, у разі виявлення майна відповідача та належного обґрунтування вимоги про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

в задоволенні ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Дата складання ухвали 09.03.2023.

Суддя У.І. Костюк