Провадження № 2/359/281/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу:

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в домоволодінні та виділ її в натурі з цього об`єкта нерухомого майна;

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за відхилення від рівності часток в житловому будинку, надвірних будівлях та спорудах,

встановив:

1. Короткий виклад доводів позову.

а) доводи первісного позову.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21 жовтня 2011 року його матір ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадщину також прийняла ОСОБА_3 . Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаного домоволодіння у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 вересня 2021 року ОСОБА_3 було виділено в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку:кімнати «2-2» площею 19,7 кв.м., кімнати «2-3» площею 21,3 кв.м, веранди «2-1» площею 15,1 кв.м., санвузла «2-4» площею 5,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: сараю «В», сараю «Г», літньої кухні «Е», погребу з шийкою «З». Позивач також просить виділити йому у натурі іншу 1/2 частку цього житлового будинку. Тому позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; виділити йому частку житлового приміщення, що складається з приміщень житлового будинку, а саме з: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., а також з таких господарських будівель та споруд: прибудови «а1», ґанку «а2», сараю «Б», убиральні «Д», колодязя питного «К», колонки питної «Л», ями вигрібної «М», огорожі N3, хвіртку N1, ворота N2.

В подальшому ОСОБА_1 подав заяви про зміну предмета позову (а.с.232,233 т.1), якими просить суд виділити йому в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень житлового будинку, а саме з: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., а також з таких господарських будівель та споруд: ґанку «а2», сараю «Б», убиральні «Д», прибудови «Є», колодязя питного «К», колонки питної «Л», ями вигрібної «М», огорожі N3; у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити хвіртку N1 та ворота N2.

б) доводи зустрічного позову.

У грудні 2021 року ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву (а.с.31-33 т.1), в якій заявила вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на її користь грошової компенсації за господарські будівлі і споруди житлового будинку по АДРЕСА_1 в розмірі 15770 гривень. Зазначила, що її частка у домоволодінні та частка ОСОБА_1 не є рівними. Відповідно до даних інвентаризаційної вартості, та частка, яку просить виділити собі у натурі відповідач, є більшою, ніж її на 15770 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 подала заяву про збільшення позовних вимог (а.с.102-103 т.1) та заяву про уточнення вимог (а.с.209 т.1), в якій зазначила, що за результатом виконаної будівельно-технічної експертизи нею було встановлено, що вартість майна, яке відійшло у власність ОСОБА_3 , складає 477283 гривень, а вартість майна, яке просить виділити собі у власність ОСОБА_1 складає 519207 гривень, тобто на 41924 гривень більше. Крім того, вартість затрат для забезпечення водопостачання, електроенергією та під`єднанням до ліній газопостачання для квартири АДРЕСА_2 , яка відійшла ОСОБА_3 складає 70773 гривні. Таким чином, грошова компенсація за різницю в вартості часток домоволодіння з урахуванням зазначених затрат складає 112697 гривень. Однак, з урахуванням того, що ряд споруд залишаються у загальному користуванні сторін, а саме хвіртка N1 та ворота N2 на загальну вартість 22730 гривень, з ОСОБА_1 належить стягнути 80370 гривень.

2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 листопада 2021 року (а.с.22-23 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 22 листопада 2021 року (а.с.28 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 12 січня 2022 року (а.с.42 т.1) було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом вказаний вище зустрічний позов.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 червня 2022 року (а.с.66-69 т.1) було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у цивільній справі зупинено на час проведення вказаної судової експертизи.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року (а.с.93-94 т.1) провадження у цивільній справі було поновлено.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року (а.с.97 т1.) було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2023 року було витребувано у Другої Бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №60377248 (номер у нотаріуса 99/2017) щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Також не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Крім того, клопотав про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Зазначив, що ОСОБА_3 мала право на отримання безкоштовної правничої допомоги, розмір витрат у 16000 гривень є неспівмірним з складністю справи та обсягом проробленої адвокатом роботи, і має бути зменшений судом вдвічі. Також він не погоджується з оплатою витрат на експертизу, оскільки можна було розглянути справу і без її проведення.

Представник відповідача ОСОБА_2 підтримує зустрічний позов та просить його задовольнити. Також він не заперечує проти задоволення первісного позову в його кінцевій редакції.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21 жовтня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Яременко О.І., зареєстрований в реєстрі за №179, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.9 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2016 року (а.с.8 т.1).

ОСОБА_4 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується довідкою старости Вишеньківської сільської ради (а.с.13 т.1). За змістом характеристики будинку, господарських будівель та споруд, згідно з технічним паспортом вказане домоволодіння побудоване у 1957 році (а.с.14-17 т.1).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 10 січня 2020 року (а.с.36-38 т.1) за ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 вересня 2021 року (а.с.19-20 т.1) ОСОБА_3 було виділено в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: кімнати «2-2» площею 19,7 кв.м., кімнати «2-3» площею 21,3 кв.м, веранди «2-1» площею 15,1 кв.м., санвузла «2-4» площею 5,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: сараю «В», сараю «Г», літньої кухні «Е», погребу з шийкою «З».

Спірні правовідносини регулюються главою 84 «Загальні положення про спадкування», главою 87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» та главою 26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України.

4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно з ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а) щодо первісного позову.

15 березня 2017 року, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, ОСОБА_1 подав до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.3 т.2). Була відкрита спадкова справа №60377248, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №47082302 від 15 березня 2017 року (а.с.18 т.2). Ця обставина переконливо свідчить про те, що ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його матері, на підставі заповіту, та набув право власності на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 . Однак 21 квітня 2018 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового домоволодіння (а.с.25 т.2). Ця обставина свідчить про те, що право власності ОСОБА_1 на частку у вказаному об`єкті нерухомого майна не визнається.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення спадкових прав позивача та забезпечення юридичної визначеності належить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 фактично користується частиною житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що становить квартиру І, загальною площею 66,5 кв.м. та складається з приміщень житлового будинку: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м. Також він просить виділити йому у користування господарські споруди: прибудову «Є», ґанок «а2», сарай «Б», убиральню «Д», колодязь питний «К», колонку питну «Л», яму вигрібну «М», огорожу N3, та залишити у спільному користуванні його та ОСОБА_3 хвіртку N1, ворота N2. За таких обставин, суд висновує, що поділ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , належитьздійснити за варіантом, запропонованим позивачем. Також суд враховує, що рішенням суду ОСОБА_3 вже було виділено в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна іншу 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

б) щодо зустрічного позову.

Зі змісту звіту про оцінку нерухомого майна, яким є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.110-200 т.1) вбачається, що проведеною будівельно-технічною експертизою встановлено, що вартість майна, яке відійшло у власність ОСОБА_3 , складає 477283 гривень. Майно, яке просить виділити собі у власність ОСОБА_1 складає: частку житлового будинку загальною площею 66,5 кв.м. та складається з приміщень житлового будинку: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., вартістю 374447 гривень, господарські споруди: ґанок «а2», сарай «Б», убиральня «Д», огорожа N3, колодязь питний «К», колонка питна «Л», яма вигрібна «М», прибудова «Є», всього на загальну вартість 519207 гривень Вартість споруд, залишених у спільному користуванні сторін - хвіртки N1 - 5320 гривень, ворота N2 - 17410 гривень, всього на загальну вартість 22730 гривень. Отже, ОСОБА_3 користується часткою домоволодіння загальною вартістю 488648 гривень (477283 + (5320 : 2) + (17410 :2). ОСОБА_1 користується часткою домоволодіння загальною вартістю 507842 гривень (519207 - (5320 : 2) + (17410 :2). Отже, частка у домоволодінні виділена ОСОБА_1 більша за частку, виділену ОСОБА_3 складає 9597 гривень (507842 - 488648 : 2). Крім того, вартість затрат для забезпечення водопостачання, електроенергією та під`єднанням до ліній газопостачання для квартири АДРЕСА_2 , яка відійшла ОСОБА_3 складає 70773 гривні. Таким чином, різниця у вартості часток домоволодіння складає 80370 гривень (9597 + 70773).

З огляду на це, суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 належить стягнути компенсацію за відхилення від рівності часток в житловому будинку, надвірних будівлях та спорудах у розмірі 80370 гривень.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Як вбачається з копії довідки серії АВ №1034947 (а.с.35 т.1) ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, а тому витрати на оплату судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з первісним позовом, належить залишити за ним. Також вона була звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок при пред`явленні зустрічного позову. Пред`явлений нею зустрічний позов задоволений в повному обсязі. Тому, суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.1 та п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Встановлено, що 20 грудня 2021 року між адвокатом Соколовим С.В. та Пойдою О.Ф. був укладений договір на надання правничої допомоги та представництво інтересів (а.с.219-220 т.1) та додаток 1 до цього договору (а.с.221 т.1). У додатку 1 сторони узгодили детальний опис послуг, їх вартість та порядок сплати, що стосуються підготовки до судового розгляду, розгляду справи в суді першої інстанції визнання права власності та стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації. Так сторонами погоджені такі послуги: ознайомлення з позовною заявою в розмірі 500,00 грн; надання правової інформації, консультацій в розмірі 500,00 грн; складення зустрічної позовної заяви в розмірі 3000,00 грн; складення інших процесуальних документів в розмірі 1500,00 грн за кожний документ; представництво у суді першої інстанції за весь процес в розмірі 8000,00 грн; інші послуги, необхідні для розгляду справи в розмірі, що не перевищує 3000,00 грн. Також сторони узгодили сплату премії за позитивний результат розгляду справи в розмірі 4000,00 грн. З акту приймання наданих послуг (правничої допомоги) від 21 грудня 2022 року (а.с.222 т.1) вбачається, що адвокат Соколов С.В. надав послуги, а ОСОБА_3 прийняла такі послуги: ознайомлення з позовною заявою в розмірі 500,00 грн; надання правової інформації, консультацій в розмірі 500,00 грн; складення зустрічної позовної заяви в розмірі 3000,00 грн; представництво у суді першої інстанції за весь процес в розмірі 8000,00 грн; а також сплату премії за позитивний результат розгляду справи в розмірі 4000,00 грн, а всього на загальну суму 16000,00 грн. З квитанцій від 20 грудня 2021 року (а.с.223 т.1) та від 21 грудня 2022 року (а.с.223 т.1) вбачається, що ОСОБА_3 сплатила адвокату Соколову С.В. грошові кошти у розмірі 8250,00 грн. та 3750,00 грн, а всього на загальну суму 12000,00 грн.

Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо необхідності зменшення витрат на правничу допомогу виходячи з принципів співмірності, розумності та справедливості. Враховуючи рівень складності справи суд вважає значно завищеним розмір витрат на складання зустрічного позову, який викладений на 3 аркушах і не містить аналізу правових висновків Великої Палата Верховного Суду та Верховного Суду у вказаній категорії справ, що підтверджує невелику складність даної категорії справ та не відповідність розміру оплати вказаних послуг реальності їх змісту. Також представник відповідача ОСОБА_2 взяв участь у 8 судових засіданнях, 6 з яких були короткотривалі, так 17 лютого 2022 року засідання тривало 11 хвилин (а.с.46-47 т.1), 5 травня 2022 року 9 хвилин (а.с.56-57 т.1), 17 травня 2022 року 20 хвилин (а.с.61-62 т.1), 18 жовтня 2022 року 33 хвилини (а.с.201-203 т.1), 22 грудня 2022 року 28 хвилин (а.с.207 т.1), 18 січня 2023 року 29 хвилин (а.с.211-214 т.1). Тому, враховуючи обсяг процесуальних заходів, вжитих представником відповідача ОСОБА_2 , тривалість його участі у судових засіданнях, дотримуючись критеріїв дійсності, необхідності, співмірності та розумності, з урахуванням заперечень позивача ОСОБА_1 щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат вдвічі, а саме до 8000 гривень.

31 серпня 2022 року між ОСОБА_3 та ПП «Авто-експрес» був укладений договір на проведення незалежної оцінки №31.08/2022-01 (а.с.225 т.1), за яким відповідач доручив, а ПП «Авто-експрес»зобов`язалось провести незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується по АДРЕСА_1 . Зі змісту п.1 акту прийому-передачі робіт з оцінки майна від 20 вересня 2022 року (а.с.226 т.1) вбачається, що вартість таких робіт 9000 гривен. Зі змісту квитанцій від 5 та 6 вересня 2022 року (а.с.227,228 т.1) вбачається, що ОСОБА_3 сплатила ПП «Авто-експрес»грошові кошти в розмірі 9000 гривень. У зв`язку з задоволенням зустрічного позову, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути витрати на проведення експертизи в розмірі 9000 гривень.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в домоволодінні та виділ її в натурі з цього об`єкта нерухомого майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виділити ОСОБА_1 в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень житлового будинку, а саме з: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., а також з таких господарських будівель та споруд: ґанку «а2», сараю «Б», убиральні «Д», прибудови «Є», колодязя питного «К», колонки питної «Л», ями вигрібної «М», огорожі N3.

У спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити хвіртку N1, ворота N2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за відхилення від рівності часток в житловому будинку, надвірних будівлях та спорудахзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за відхилення від рівності часток в житловому будинку, надвірних будівлях та спорудах у розмірі 80370 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень 00 копійок, а також витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 9000 гривень 00 копійок.

У задоволенні вимоги ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у більшому розмірі відмовити.

Повний текст рішення суду складений 20 лютого 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.Ю. Семенюта