П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року місто Київ

справа № 752/4970/22

провадження №22-ц/824/4078/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - КП «Київтеплоенерго»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року, ухвалене у складі судді Хоменко В.С.,

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року позивач КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 1 травня 2018 року надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. До 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надавало ПАТ «Київенерго».

Відповідач ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 , квартира під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води і відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зобов`язаний своєчасно сплачувати надані йому позивачем послуги.

Проте, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 1 листопада 2021 року складає: 29830,80 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення 6004,06 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води 23826,74 грн.

Крім того, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 14894,04 грн.

Добровільно відповідач ОСОБА_1 заборгованість не сплачує.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року позовні вимоги КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 14261,22 грн.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року по 1 листопада 2021 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 12020,89 грн.; у відшкодування судового збору 2481 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10971,98 грн.; за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3922,06 грн.; за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6004,06 грн., за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 23826,74 грн.; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не було з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, не враховано та не досліджено належним чином докази, які були подані разом з позовною заявою позивачем та не надано їм належної оцінки, що призвело до позбавлення позивача права на належний судовий захист.

В апеляційній скарзі, апелянт, зокрема, зазначає про те, що судом прийнято відзив до розгляду з порушенням норм процесуального права, адже такий відзив стороною позивача не отримувався та не надсилався відповідачем в порушення норм статті 178 ЦПК України, у зв`язку з чим позивач був позбавлений свого процесуального права викласти свої заперечення у відповіді на відзив.

Суд, відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог посилається на квитанції про часткову сплату відповідачем наданих послуг, однак КП «Київтеплоенерго» до справи були долучені розрахунки заборгованості, в яких в графі «оплати» містяться суми оплачені відповідачем і які були враховані при визначенні суми заборгованості, що підлягає до примусового стягнення в судовому порядку.

Суд першої інстанції двічі врахував оплати спожитих послуг та в порушення норм процесуального і матеріального права, частково відмовив в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу позивача, залишити без змін рішення суду першої інстанції. У відзиві зазначає про те, що наданий позивачем як доказ розрахунок у графі «оплата позивачем» не містить інформації про більше частину сплачених відповідачем грошових коштів за відповідний період за наявними в нього квитанціями. Позивач до суду з позовними вимогами звернувся тільки 13 травня 2022 року, тобто після спливу трирічного строку.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, позивач просить відзив на апеляційну скаргу залишити без задоволення. У відповіді представник позивача, зокрема, зазначає, що оскільки відповідач був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, подав свій відзив на позовну заяву, підстави для застосування позовної давності на стадії апеляційного розгляду відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного суду 17 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що проект договору про надання КП «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води опубліковано в газеті Київської міської ради - «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34.

ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 і відповідно є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачало ПАТ «Київенерго» та на даний час постачає КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплатою спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 1 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг) право вимоги яких відступається за цим договором зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до договору цесії, позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води в сумі 10971,98 грн. і 3922,06 грн., відповідно,за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п.3.4.2 договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Відповідно до п.1.3 Договору цесії кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами із споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії.

Крім того, судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отримував такі послуги від відповідача. Плата за послуги відповідачу нарахована позивачем відповідно до даних опалювальної площі та відповідно до діючих тарифів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того відповідач ОСОБА_1 , споживаючи послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає позивач КП «Київтеплоенерго» з 1 травня 2018 року, та який має право вимагати від відповідача виконання ним грошових зобов`язань з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, свої зобов`язання по здійсненню плати за надані послуги в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Визначаючи розмір заборгованості за весь період, суд першої інстанції виходив із того, позивачем не враховані суми, які сплачені відповідачем у спірний період, а саме у період з 1 травня 2018 року по 1 листопада 2021 року, по висновкам суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 сплатив позивачу за отримані комунальні послуги 15475,65 грн., відповідно сума заборгованості складає 12020,89 грн., а не 29830,80 грн., яку просив стягнути позивач. Крім того, суд першої інстанції, визначаючи суму заборгованості за послуги, які відповідач отримав до 1 травня 2018 року, виходив із того, що сума, яку просить стягнути позивач, має бути зменшене на суму 632,82 грн., сплачену відповідачем до 1 травня 2018 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 9 листопада 2017 року) споживач має право вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цієї ж статті Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Пунктами 18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_1 не здійснює оплату наданих йому послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку.

Належних та допустимих доказів на підтвердження проведення оплати спожитих послуг в повному обсязі у період з 1 травня 2018 року по 1 листопада 2021 року позивачем, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України, порядку ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку вбачається, що станом на 1 листопада 2021 року по квартирі АДРЕСА_1 у період з 1 травня 2018 року за послуги з централізованого опалення нарахована 18252,96 грн., споживачем проведено оплату в сумі 11889,40 грн.; за послуги з централізованого постачання гарячої води нараховано 27496,54 грн., сплачено споживачем 3669,54 грн. Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 з урахуванням проведеного відповідачем коригування, за послуги з централізованого опалення за період з 1 травня 2018 року по 1 листопада 2021 року складає 6004,04 грн.; за послуги з централізованого постачання гарячої води за цей же період 23826,74 грн. При цьому, відповідачем враховані всі суми, які відповідачем сплачені у цей період.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем проведено оплат за цей період на загальну суму в розмірі 15475,65 грн., яка не була врахована позивачем, є помилковим. Виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, позивачем саме така сума врахована як сума оплачена споживачем.

Належних та допустимих доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу послуг з централізованого постачання гарячої води неналежної якості позивачем, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України, порядку суду також не надано.

Відповідачем не спростовано висновок суду першої інстанції про те, що сума заборгованості за спожиті відповідачем до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води має бути зменшена до 14261,22 грн., за рахунок сплачених відповідачем, але не врахованих позивачем в рахунок погашення заборгованості грошових коштів в сумі 632,82 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на пропуск позивачем позовної давності. Але колегія суддів вважає, що така заява ОСОБА_1 не може бути прийнята апеляційним судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

До винесення рішення судом першої інстанції відповідач відповідну заяву не подавав.

Отже, оскільки відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, подав до суду відзив на позовну заяву з відповідними доказами на підтвердження проведеної ним оплати, але своїм правом на подання заяви про застосування позовної давності не скористався, підстави для застосування позовної давності апеляційним судом відсутні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до задоволення вимог за апеляційною скаргою в сумі 1499,76 грн. (3721,50 х 40,30%(12020,89 х 100% : 29830,80) :100%). Крім того з відповідача підлягають стягненню витрати, які поніс позивач з метою отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмір 33 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року змінити, збільшивши суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», в рахунок заборгованості за спожиті з 1 травня 2018 року по 1 листопада 2021 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з 12020,89 грн. до 29830,80 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1499,76 грн. та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмір 33 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус