РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2023 рокуСправа №451/1458/22
Провадження № 2/451/86/23

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

Справа №451/1458/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

29.12.2022 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з позовною заявою до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05 лютого 2020 року. Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить земельна ділянка площею 3,0416 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 025029 від 11.04.2000. За життя ОСОБА_3 розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робила. Не було дане майно також і об`єктом спадкового договору. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини була її дочка ОСОБА_1 . Факт прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується показами свідків. Однак, наразі позивач не може оформити за собою право власності у вищезазначеному спадковому майні, що залишилося після смерті батьків позивача. Причиною відмови нотаріуса є недоведеність факту прийняття спадщини позивачем. Спадкові правовідносини після смерті ОСОБА_1 поширюються норми ЦК України, оскільки спадщина після її смерті відкрилася після 01 січня 2004 року та наявний спір про право з даним органом, тому дана справа повинна слухатися в рамках позовного провадження. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2022 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав із підстав, які вказані в позовній заяві. Просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, оскільки такий доведений матеріалами справи та показами свідків.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (а.с.26).

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні показала, що померла ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_1 на час смерті проживали разом. ОСОБА_1 здійснювала догляд за мамою на час її смерті та догляд за спадковим майном.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що померла ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_1 постійно проживали разом. ОСОБА_1 здійснювала догляд за мамою та в подальшому за спадковим майном.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_1 постійно проживали за однією адресою. ОСОБА_1 здійснювала постійний догляд за мамою.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 05.02.2020, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Завидче Радехівського району Львівської області (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 07.02.2020 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_3 та батько ОСОБА_8 (а.с.8).

Як видно із довідки, яка видана ВРАГС від 12.02.2002, між ОСОБА_1 р.н. та ОСОБА_9 01.07.1967 зареєстровано шлюб, актовий запис №14 (а.с.10)..

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали шлюб 08.03.1975, актовий запис №16 (а.с.9).

Відповідно до довідки, яка видана Лопатинською сільською радою Червоноградського району Львівської області від 16.12.2022, ОСОБА_3 була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 . На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в будинку був зареєстрований зять. Від імені померлої заповіт не посвідчувався (а.с.13).

Відповідно до Витягу з спадкового реєстру №59294005 від 05.02.2020, після смерті ОСОБА_3 21.02.2005 спадкова справа не заводилася (а.с.12).

Як видно із повідомлення приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Юрченко О.В. від 05.02.2020, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні прав на спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в нотаріальному порядку через пропуск встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.14).

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Постановою Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті мами ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої.

Згідно із заявою, встановлення юридичного факту позивачу потрібно для отримання спадкового майна у власність, тобто встановлення факту пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13 жовтня 2021 року в справі № 159/858/20 та від 12 січня 2022 року в справі № 227/2188/21, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18.

Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані позивачем докази у їх сукупності, покази свідків, які надані в судовому засіданні суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки дочка ОСОБА_1 прийняла спадщину після мами ОСОБА_3 , 21.02.2005 постійно проживала з нею на час смерті та за життя, здійснювала догляд за нею.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача.

На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: Чечелюк Олег Юрійович, адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Лопатинська селищна рада Львівської області, адреса: смт. Лопатин вул. Центральна,15 а Львівська область.

Повний текст рішення складено 07.02.2023.

Головуючий суддяПатинок О. П.