справа № 274/6501/22
провадження № 2/0274/401/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.02.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

11.11.2023 року позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Григоришиної В.В. звернувся до суду із позовною заявою в якій, просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м., в тому числі житлова площа 62,3 кв.м., з господарськими спорудами: а -прибудова, а1 - відкрита веранда, Б - гараж, б - погріб, В - сарай, Г - вбиральня, Д - вхід в погріб, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . 04.11.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального, округу Манелюка М. І. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказаний житловий будинок, проте у видачі свідоцтва було відмовлено, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки № 1214 від 20.10.2022 року виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що згідно наявних даних паперових носіїв станом на 31.12.2012 року, житловий будинок АДРЕСА_1 по праву власності в БТІ не зареєстрований. Згідно технічного паспорта, виготовленому на замовлення позивача будинок АДРЕСА_1 зведено у 1988 році. Таким чином, позивач хоча і набув у встановленому законом порядку права на спадщину після смерті батька, проте через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадщину, не в змозі реалізувати свої майнові права спадкоємця у позасудовому порядку.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 15.11.2022 відкрито загальне провадження у справі ( а.с. 18-19).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17.01.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду ( а.с. 49).

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить її задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду ( а.с.45).

За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №449, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

У Бердичівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №23/2021 року, на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Спадкоємцем, який прийняв спадщину є ОСОБА_1 ( а.с. 25-44).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії за №266/02-31 від 04.11.2022 року, приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Манелюком М.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв"язку з відсутністю у спадкоємця ОСОБА_1 правовстановлюючого документа на житловий будинок ( а.с.8).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , №314207695, від 04.11.2022 року, вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні ( а.с. 10).

Відповідно до інформації №52/426-21 від 23.10.2021, виданої відділом №1 Управління у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, вбачається що згідно Книги записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею, станом на 31.12.2012 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 - не обліковується. Державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку - не видавався ( а.с. 10-зворот).

Архівним витягом з рішення Бердичівської міської ради народних депутатів Житомирської області, від 15.06.1988 року №136, вбачається, що ОСОБА_2 , вантажнику рафзаводу, який проживає в гуртожитку заводу по АДРЕСА_2 , надано в безстрокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 за рахунок земель міськземфонду, для будівництва одноквартирного житлового будинку по проекту ЖИ-4-2 загальною площею 78,0 кв.м., в т.ч. житлової площі 51,0 кв.м., сараю площею до 15,0 кв.м. з льохом площею до 8,0 кв.м. і туалету ( а.с. 11).

Відповідно до довідки № 1214 від 20.10.2022 року виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що згідно наявних даних паперових носіїв станом на 31.12.2012 року, житловий будинок АДРЕСА_1 по праву власності в БТІ не зареєстрований ( а.с. 9- зворот).

Згідно технічного паспорта, виготовленому на замовлення позивача будинок АДРЕСА_1 зведено у 1988 році ( а.с. 13-15).

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва був визначений Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення", відповідно до якої до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків чи інших господарських споруд в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому, зокрема, роз`яснено: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до абз.60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Будинок АДРЕСА_1 побудований до 5 серпня 1992 року. Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (розділ 3 п. 3.2) цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію.

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його право на спадщину.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,12-13,76-81,89,211,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м., в тому числі житлова площа 62,3 кв.м., з господарськими спорудами: а -прибудова, а1 - відкрита веранда, Б - гараж, б - погріб, В - сарай, Г - вбиральня, Д - вхід в погріб, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко