Справа № 583/1909/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Цуркан В.І. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та повернення судового збору, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Охтирським міськрайонним судом від 31.05.2018 р. № 583/1909/18 (2-н/583/119/18) про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 23.05.2018 р. та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_3 ; провести стягнення безпідставно одержаних стягувачем ОСОБА_3 аліментів за судовим наказом № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 від 31.05.2018 р. в сумі 12431,95 грн. на користь ОСОБА_1 ; повернути ОСОБА_1 фактично сплачений судовий збір в сумі платежу розміром 176,20 грн., стягнутого на примусове виконання судового наказу Охтирського міськрайонного суду від 31.05.2018 р. № 583/1909/18 (2-н/583/119/18).

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Цуркан В.І. в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про проведення судового засідання без участі заявника та представника заявника, заяву просить задовольнити.

Стягувачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена в передбаченому законом порядку.

Представник стягувачки ОСОБА_3 - адвокат Савочка А.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, мотивуючи тим, що даний судовий наказ вже скасований, тому не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Скасування судового наказу є самостійною підставою для закриття виконавчого провадження. Щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 12431,95 грн., як безпідставно отриманих, зазничив, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають повернню безпідставно набуті аліменти, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому добросовісність набувача презюмується, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Однак заявником не доведено недобросовісності стягувачки, вона діяла відповідно до закону. Також просить у випадку задоволення заяви ОСОБА_1 зарахувати суму стягнених аліментів за судовим наказом до заборгованості по аліментам, яка рахується за боржником ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника стягувачки ОСОБА_3 - адвоката Савочка А.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2018 р. по справі № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 23.05.2018 р. та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , також стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 176,20 грн. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.) в доход держави: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001 код кваліфікації доходу бюджету: 22030106 (а.с. 15 т.1).

Постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Матосовою І.Ю. від 12.06.2018 р. відкрито виконавче провадження № 56581365 з примусового виконання судового наказу № 583/1909/18, виданого 07.06.2018 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 23.05.2018 р. та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_3 .

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2019 р. скасовано за нововиявленими обставинами судовий наказ № 583/1909/18, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області 31 травня 2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Підставою для скасування судового наказу № 583/1909/18 за нововиявленими обставина стало те, що на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів вже існувало рішення суду про стягнення аліментів, а тому заявником не могла бути заявлена вимога про стягнення аліментів, а мла бути заявлена вимога про зміну їх розміру чи способу стягнення.

14.01.2020 р. старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матосовою І.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 56581365 у зв`язку з тим, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2019 р. скасовано за нововиявленими обставинами судовий наказ № 583/1909/18, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області 31 травня 2018 року.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною сьомою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частиною восьмою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першоїстатті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Таким чином, законом встановлено спеціальний механізм видачі судового наказу, його скасування та оскарження.

Крім того, статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Судом встановлено, що судовий наказ № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 від 31.05.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано при наявності судового рішення № 583/1945/15-ц від 29.07.2015 р., яким задоволено позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та змінено розмір стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісяця, до досягнення повноліття, починаючи стягуваня з дня набрання законної сили рішенням.

Таким чином, ОСОБА_3 при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу було заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину, на яку в судовому порядку вже стягнуто аліменти, тобто існує рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав про стягнення аліментів на утриманні тієї самої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст.165 ЦПК України якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст.186 ЦПК (якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами), суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що судовий наказ у справі № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 від 31.05.2018 р. видано помилково, оскільки суд мав відмовити ОСОБА_3 у видачі судового наказу, оскільки питання аліментних зобов`язань ОСОБА_1 врегульоване рішенням Охтирського міськрайонного суду від 29.07.2015 р. по справі 583/1945/15-ц, а тому, враховуючи, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2019 р. скасовано за нововиявленими обставинами судовий наказ № 583/1909/18, суд вважає за необхідне визнати виконавчий документ - судовий наказ від 31.05.2018 р. таким, що не підлягає виконанню.

В своїй заяві представник заявника просить також провести стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 безпідставно стягнутих з боржника за період з 12.06.2018 р. по 14.01.2020 р. за виконавчим документом у вигляді судового наказу Охтирського міськрайонного суду від 31.05.2018 р. № 583/1909/18 грошових коштів в сумі 12431,95 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Судом встановлено, що на даний час на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 61904325 з виконання виконавчого листа № 583/4918/19, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 13.04.2020 р. про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2015 р. у справі № 583/1645/15-ц на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/8 частини від усіх виді заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду та аліменти сплачувати ОСОБА_3 . Постанова про відкриття виконавчого провадження № 61904325 від 27.04.2020 р.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.12.2022 р. по ВП 61904325 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 09.03.2020 р. по 01.12.2022 р. становить 21576,71 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.12.2019 р. № 7011 по ВП 56581365 (стягнення аліментів на підставі судового наказу від 31.05.2018 р. № 583/1909/18) з ОСОБА_1 за період з 23.05.2018 р. по 01.01.2020 р. було стягнено аліменти в розмірі 12431,95 грн.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Водночас, вимога про повернення коштів, витрачених на забезпечення життєдіяльності дитини, не відповідає інтересам дитини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Представлені стороною боржника докази не спростовують зазначених обставин існування у нього заборгованості і відсутності у нього обов`язку її погашення.

У справі, що переглядається, аліментні кошти стягнуті на утримання дитини за відсутності будь-якої несумлінності з боку останньої, зворотного боржником не доведено.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За відсутності достовірних доказів недобросовісного набуття аліментів, які є власністю дитини та якими розпоряджалась її мати в інтересах дитини, підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних ОСОБА_3 за судовим наказом № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 від 31.05.2018 р. коштів, не вбачається, а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і наявність у боржника заборгованості по сплаті аліментів за судовим рішенням, з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе безпідставно одержані стягувачем аліменти в розмірі 12431,95 грн. за виконавчим документом № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 від 31.05.2018 р. (АСВП № 56581365) зарахувати в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 583/4918/19 (АСВП 61904325).

Керуючись ст.ст. 173, 260, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 23.05.2018 р. та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_3 .

Зарахувати безпідставно одержані стягувачем ОСОБА_3 аліменти за судовим наказом № 583/1909/18 пр. № 2-н/583/119/18 від 31.05.2018 р. (АСВП 56581365) в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 583/4918/19 (АСВП 61904325).

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 21.02.2023 р.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н. Б. Плотникова