Справа № 946/3258/21
Провадження № 2/946/1360/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання - Лупу О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
26.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, який заявою від 28.12.2021 року уточнила, яким просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на її користь, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є позивачка ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 . Син - ОСОБА_3 , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 , у його вихованні жодної участі не приймає. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на її повному утриманні. ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки, оскільки не приділяє увагу вихованню сина, не здійснює за ним належного догляду та контролю, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не цікавиться його здоров`ям, не створює умов для отримання дитиною освіти, батьківські збори не відвідує, а також не проявляє до нього батьківської уваги та турботи. Вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 та стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
В судове засідання представник позивачки не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.05.2015 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значяться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Крім того, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.02.2017 року виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».
Судом встановлено, що батько дитини, ОСОБА_2 , нехтує правами та обов`язками по відношенню до біологічної дитини, самоусунувся від участі в житті сина, що підтверджується довідкою № 31 Ларжанського закладу середньої освіти Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виданої 20.04.2021 року в якій зазначено, що батько ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини.
Згідно довідки Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 01 від 10.01.2022 року, батько - ОСОБА_2 не приймає участі у фінансовому забезпеченні та вихованні дитини.
Окрім цього, довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Ларжанка КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області "Центральна районна лікарня" від 29.12.2021 року встановлено, що батько в житті дитини участі не приймає.
Згідно висновку орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, затверджений рішенням №187 Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.09.2022 року, вбачається, що орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Тобто, на підставі ст. 165 СК України ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконує свої батьківські обов`язки.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.
Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, шкільного приладдя та форми, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання їх малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 224 - 227 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 180, 182 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2023 року.
Суддя: О.Я.Присакар