Справа № 462/8113/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого - судді Румілової Н.М., при секретарі Шостак К.Р., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 8.11.2021 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що між ним та відповідачкою ОСОБА_2 15.02.2012 рокубув зареєстрований шлюб.Від сумісного життя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . 16 грудня 2014 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб було розірвано. За взаємною згодою дитина залишилась проживати разом із матір`ю, відповідачкою ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Він з червня 2012 р. проживає окремо від відповідачки та сина за адресою: АДРЕСА_2 . Попри те, що вони живуть окремо, він систематично допомагав ОСОБА_2 в утриманні сина, сплачував аліменти та ніс додаткові витрати на його утримання. 30.07.2013 року він звертався із заявою до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №466 від 30.07.2013 р. йому встановлено наступні дні побачення з сином: кожну першу та третю суботу місяця і кожну другу та четверту неділю місяця з 11год.00хв. до 14 год.00хв. у присутності матері дитини. Фактично з моменту прийняття даного рішення відповідач не виконувала його. З огляду на це, 07.02.2015 він звернувся з заявою у Залізничний РВ ЛМУГУМВС України у Львівській області із проханням провести профілактичну бесіду із ОСОБА_2 про необхідність сину бачитись із батьком і виконувати рішення Залізничної районної адміністрації. Після цього відповідачка значно частіше дозволяла йому бачитись із сином, однак ці зустрічі у призначені в розпрорядженні години та дні, мали дуже не постійний характер, відповідачка зменшувала години побачень, а з листопада 2018 року відмовилась виходити на прогулянки із сином і надавати йому можливість у спілкуванні із сином. З огляду на те, що син підріс, 14.02.2018 р. він звернувся із заявою у службу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з проханням збільшити тривалість побачень із сином та встановити новий графік зустрічей. Після восьмимісячного розгляду його звернення 08.10.2019 року він отримав лист № 2608-4379, в якому його повідомили про те, що розгляд звернення припинено. Він повторно звернувся із заявою з проханням повторно розглянути його попередні звернення. 20.11.2019 року він отримав розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №1559 про встановлення днів побачень із малолітнім сином ОСОБА_4 в якому визначено: кожну суботу місяця з 08 год. 30 хв. батько завозить разом із матір`ю сина на плавання, а потім відвозить дитину разом з матір`ю до 13год. 00хв. за адресою їх проживання. 2 та 4 неділю місяця з 11 год 00 хв. побачення з сином повинні відбуватись у присутності матері. Однак відповідачка відмовилися дотримуватися даного графіку, а останнім часом, відповідачка не дає йому жодної можливості побачитися із сином. Вона не відповідає на телефонні дзвінки, від класного керівника молодших класів він дізнався про те, що сина відповідачка перевела у інший клас. Також відповідачка змінила гуртки, де їх син навчався хореографії та англійської мови, не повідомивши його про це. Розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №1559 відповідачка свідомо продовжує не виконувати. Відповідачкою створюються штучні перешкоди для його спілкування із сином. Він намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Він хоче особисто бачитись і спілкуватися з сином. Просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - ОСОБА_4 ; визначити у судовому рішенні способи його участі у вихованні сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 20.11.2019 року №1559 про встановлення днів побачень із малолітнім сином ОСОБА_4 в якому визначено особисте спілкування: кожну суботу місяця з 08 год. 30хв. Батько завозить разом із матір`ю сина на плавання, а потім відвозить дитину разом з матір`ю до 13 год. 00 хв. за адресою проживання. 2 та 4 неділю місяця з 11 год 00 хв. побачення з сином повинні відбуватись у присутності матері. З моменту досягнення ОСОБА_4 десятилітнього віку дозволити позивачу виконання розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 20.11.2019 року №1559 щодо участі батька у вихованні та спілкуванні із сином без участі матері; зобов`язати ОСОБА_2 за два дні до дня його зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив викладені обставини у позовній заяві, додав, що вже третій рік не спілкується з сином через перешкоди, які чинить відповідачка. Вона не дає сину телефон, коли він дзвонить сину. Він цікавиться станом здоров`я сина через свою матір, яка працює в лікарні. Він підтримує зв`язок з вчителем школи, в якій навчається син. Насильства стосовно сина він ніколи не вчиняв. Бачив сина останній раз 2 роки тому у 2020 році, намагався привітати сина з днем народження, підійшов до будинку, відповідачка вийшла з сином на 5 хвилин. На теперішній час відповідачка на його телефоні дзвінки не реагує. Він має житло, земельну ділянку, на теперішній час тимчасово не працює. Просив задовольнити заявлені вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що перешкод позивачу у побаченнях з сином не вчиняє. Вона намагалась наладити відносини дитини з батьком, однак позивач неодноразово обманював дитину: передавав подарунок, а сам не приходив. Позивач не цікавився дитиною. Вона запрошувала його батьків, його, відкривала двері, хвіртку, але ніхто до дитини не приходив. Розпорядження служби у справах дітей вона виконувала, місце проживання не змінювала. Доступ до дитини був відкритий. Позивачем не надані докази вчинення йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Син його боїться, у зв`язку з чим з сином працював психолог. Доступ до дитини він мав і має. На початку війни вона зверталась до позивача з проханням надати дозвіл її матері виїхати за кордон з їх дитиною. Однак він такий дозвіл не надав. Вона не заперечує, щоб батько бачився з сином. Вона заперечує, щоб син бачився з позивачем за її відсутністю. Просила у позові відмовити.

Представник третьої особи відділу «Служби у справах дітей» Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради Коваль А.С. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що визнає тільки в трьох перших пунктах заявлених вимог, а саме так як було визначено розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №1559 від 20.11.2019 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач знаходились у шлюбі з 15.02.2012 року. Від сумісного життя вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складений актовий запис за №386 від 20 листопада 2012 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

З пояснень позивача вбачається, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з сином. Дні та часи побачень з дитиною встановлювались Залізничною районною адміністрацією, як органом опіки та піклування, розпорядженням №466 від 30.07.2013 року.

Окрім того, розпорядженням Залізничної районної адміністрації за №1559 від 20.11.2019 року встановлено ОСОБА_1 дні побачень з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 : кожну першу та третю суботу місяця і кожну другу та четверту неділю місяця з 11год.00хв. до 14 год.00хв. у присутності матері дитини.

У відповідності до вимог ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно з принципом 2 цієї Декларації дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальних захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що відповідач зобов`язана не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні спору суд також враховує, що орган опіки та піклування при винесенні свого розпорядження досліджував умови проживання позивача, можливості його спілкування з дитиною, його характеризуючи дані.

Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні сина та наявності спору між сторонами у спілкуванні з ним, на підставі ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні сина, місце та час їхнього спілкування.

За таких обставин, при наявності рішення Залізничної районної адміністрації як органу опіки та піклування 20.11.2019 року за Розпорядженням № 1559, яким вже встановлено часи спілкування позивача з дитиною кожну суботу місяця з 08год.30 хв. ОСОБА_1 завозить сина на плавання, а потім до 13год.00 хв. відвозить дитину за адресою проживання АДРЕСА_1 ; другу та четверту неділю місяця з 11.00год. до 14.00 год., суд вважає за доцільним встановити часи виховання та спілкування позивача з сином саме так, як визначив орган опіки та піклування без присутності матері враховуючи рік дитини, а саме кожну суботу місяця з 08год.30 хв. ОСОБА_1 завозить сина на плавання, а потім до 13год.00 хв. відвозить дитину за адресою проживання АДРЕСА_1 ; другу та четверту неділю місяця з 11.00год. до 14.00 год.

Вимога позивача про покладання зобов`язання на ОСОБА_2 за два дні до дня його зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин не є належним способом захисту в розумінні ст.16 ЦК України, та крім того, вона стосується майбутнього, також споріднена з вимогою про покладення зобов`язання на відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з сином та така вимога стосується питання виконання рішення суду.

Таким чином заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.2, 10, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_1 способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 20.11.2019 року №1559 про встановлення днів побачень із малолітнім сином ОСОБА_4 : кожну суботу місяця з 08год.30 хв. ОСОБА_1 завозить сина на плавання, а потім до 13год.00 хв. відвозить дитину за адресою проживання АДРЕСА_1 ; другу та четверту неділю місяця з 11.00год. до 14.00 год.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 13.02.2023 року.

Суддя: Н.М.Румілова