Справа № 217/100/22
Провадження № 2/217/3/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року Авдіївський міський суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Гордієнко І.В.

представника позивача Гаврилюка О.С.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2 , третя особа фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування позову зазначивши, що 31.03.2021 між ФОП ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір № 0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Товари згідно рахунку № 34727 від 31.03.2021 року» встановленою вартістю 27604 грн., за вказаною в договорі адресою експлуатації товару: АДРЕСА_1 . Умовами пакету фінансування, визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів) становить 2760,40 грн. Кількість місячних платежів (крім першого) - 9, розмір місячних платежів щомісяця рівними частинами 2760,40 грн. Вид договору прямий лізинг, перехід права власності до клієнта після виплати всіх зобов`язань за договором. Згідно п.8.1 договору клієнт ОСОБА_2 отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Відповідно до п.8.2. договору, порядок отримання товарів клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше, з якими клієнт ознайомлений. Відповідно до п.1.4 Правил отримання товарів в системі ПлатиПізніше, правила є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК України. Згідно п.1.1., п.1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше № від 07.12.2017 всі права вимоги до відповідача ОСОБА_2 , що випливають з умов договору, були відступлені постачальником на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» в момент підписання договору - 31.03.2021. Станом на 30.08.2021 року відповідач ОСОБА_2 не виконав у повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару, сплативши 31.03.2021 - 2760 грн., 28.04.2021 - 5520,80 грн., 26.06.2021 - 8281,20 грн., 30.07.2021 - 5520,80 грн., тому станом на день подання позову він має заборгованість в загальному розмірі 6348,92 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару 5520,80 грн., та суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12.3 договору 828,12 грн. У зв`язку з викладеним, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 6348,92 грн. та судовий збір в розмірі 2481 грн.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, просив у їх задоволенні відмовити. Вказав, що позивачем не надано доказів отримання товару за договором, умов обраного пакету фінансування, постачання товару та первинної вартості товару. Він не є та не був боржником ФОП ОСОБА_3 , у зв`язку із чим останній не міг відступити права вимоги до нього позивачу. Позивачем також не додано доказів укладення договору оренди на правах лізингу. Згідно отриманого 31.03.2021 на електронну адресу відповідача рахунку № НОМЕР_1 зазначена вартість товару у розмірі 21302 грн., а у рахунку наданого позивачем 20703 грн. Втім, згідно договору, ціна товару встановлено у розмірі 27600 грн., отже сума заборгованості у вказаному розмірі є вигаданою позивачем. Також вказав, що позов поданий неналежним позивачем та підписаний представником, який не має повноважень, оскільки дана справа не є малозначною.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та вказав, що 07.12.2017 ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та ФОП ОСОБА_3 (постачальник) уклали договір № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (договір факторингу). Відповідач, підписавши Договір № 0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 31.03.2021, погодився на викладені умови, зокрема, погоджений між сторонами розмір щомісячних платежів, а також порядок та строк їх погашення. Крім того, відповідач, здійснюючи фактичні платежі на виконання умов Договору, погодився з умовами Договору. Позивач є фінансовою установою згідно законодавства України, на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 450 від 12.12.2013 року та Ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг з факторингу (Розпорядження Нацкомфінпослуг № 455), та має право на законних підставах надавати фінансові послуги з факторингу. Відповідно до п. 2 Договору № 0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 31.03.2021 року, розрахункова сума платежів становить 27604 грн. Сума факторингового фінансування за вищевказаним договором складала 20703 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4273 від 31.03.2021. Саме різниця між ціною договору та сумою фінансування в розмірі 6901 грн., є платою за договором факторингу. З огляду на зазначені вище норми матеріального права, чітко вбачається, що право грошової вимоги до відповідача позивачу було відступлене на підставі договору факторингу. Саме тому стороною позову є ТОВ «ФК «Фангарант Груп», а не ФОП ОСОБА_3 , як це помилково стверджує відповідач, а тому позовну заяву подано та підписано уповноваженою на це особою відповідно до діючої довіреності, про що було додатково зазначено в запереченні на клопотання про визнання зловживання процесуальними правами. Сторона Договору постачальник товару ФОП ОСОБА_3 не є банком або фінансовою установою, не передавав відповідачу грошові кошти в якості кредиту або позики, та не нараховує проценти, а отже правові норми, на які посилається та намагається застосувати відповідач, взагалі не відносяться до правовідносин, які склалися між постачальником та відповідачем. Оскільки для оформлення Договору між постачальником та відповідачем чинним законодавством України не передбачено отримання спеціальних ліцензій чи дозволів, постачальник без будь-яких обмежень може його укладати.

Відповідач надав суду заперечення та просив закрити провадження у справі через відсутність спору та вказав, що позивач не надав суду доказів отримання відповідачем товару, як від ФОП ОСОБА_3 чи від позивача. ФОП ОСОБА_3 не отримував ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг, отже укладений Договір № 0 є нікчемним. П. 8.1 Договору щодо відступлення прав вимоги є недійсним, оскільки у ФОП ОСОБА_3 не існувало права вимоги до відповідача. Вважає, що саме різницю за ціною договору та сумою фінансування за Договором № 0 ФОП ОСОБА_3 заборгувало саме ТОВ «ФК «Фангарант Груп» тому вказаний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач у судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях. Крім того, у судовому засіданні продовжував стверджувати, що він не має боргових зобов`язань перед позивачем. Договору з позивачем він не укладав, товару від позивача та ФОП ОСОБА_3 не отримував. 31.03.2021 він сплатив приблизно 2800 грн. на рахунок позивача до підписання договору. Грошові кошти сплачував позивачу помилково, оскільки останній ввів його в оману. Він спілкувався телефоном з представниками позивача на гарячій лінії, які стверджували, що він отримає товар коли сплатить черговий платіж. З приводу неотримання товари від ФОП ОСОБА_3 він позивача не повідомляв, оскільки вважає підписаний договір нікчемним. В серпні 2021 року він припинив сплачувати грошові кошти. Вважає договір факторингу, який укладений між ФОП ОСОБА_3 та позивачем нікчемним, оскільки в ньому відсутнє ціна правочину. Крім того вказав, що договір про участь у системі ПлатиПізніше є недійсним, оскільки відсутня письмова згода його дружини на укладення договору лізингу.

Третя особа ФОП ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду пояснення, в яких вказав, що 07.12.2017 між ним та позивачем був укладений договір № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше, який фактично є договором факторингу. Згідно умов договору він, як постачальник відповідно до п. 1.1, постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає ТОВ «ФК «Фангарант Груп» права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а ТОВ «ФК «Фангарант Груп» здійснює факторингове фінансування відступлених ним ТОВ «ФК «Фангарант Груп» прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі Постачальника в системі ПлатиПізніше, поточна редакція яких діє згідно Наказу №1 від 13.03.2015, які затверджуються ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та є невід`ємною частиною Договору № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) від 07.12.2017. 31.03.2022 позивачем було здійснено фінансування ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 20703 грн. за договором № 0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, де клієнтом є ОСОБА_2 . Передача та отримання товару відповідачем засвідчена торгово-транспортною накладною «Нової Пошти» та роздруківкою з сайту «Нової Пошти» з відповідною відміткою про отримання відповідачем товару. Постачальником були повністю виконані умови договору щодо надання відповідачу товару, товар було отримано останнім в належній формі, якості та комплектації, жодних скарг щодо якості товару не було, тому в подальшому всі існуючі права постачальника було відступлено позивачу. Не заперечував щодо задоволення позову та просив розглянути справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

31.03.2021 між ФОП ОСОБА_3 , як постачальником товару, та відповідачем ОСОБА_2 , як клієнтом в електронній формі укладений договір № 0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, який підписаний відповідачем шляхом ідентифікації та використання ним електронного цифрового підпису.

Товаром/послугою згідно п. 1 указаного договору та рахунку № 34727 від 31.03.2021 є: AMD RYZEN(Vinga CS110В /Вентилятор be quiet! Pure Wings 2/ AMD Ryzen 5 1600X/ Кулер DeepCool Gamma Archer PRO /8GB DDR4 - 2400 RAM/ GeForce GTX 1650, 4GB/ B450MH, миша комп`ютерна, клавіатура акційна від Prime, флешка на 8GB, ігрова поверхня Gembird MP-AlBl-Grey, встановлення Антивірусу «Total Security 360 Захисти свої інвестиції».

Даним договором визначено адресу експлуатації товару: АДРЕСА_1 .

Пунктом 8 указаного договору визначено, що клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання цього договору всі існуючі і майбутні права постачальника за цим договором відступаються на користь Процесинг-центра. Порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається цим договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу №05/02-18 від 05.02.2018 (далі - Правила), що є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті paylater.com.ua.

Згідно п. 4 договору, умовами пакету фінансування є: вид договору: для товарів - прямий лізинг, для послуг - надання послуг з розстроченням платежів; платіж при укладенні договору (від розрахункової загальної суми платежів): 10%; кількість місячних платежів (крім першого) - 9; розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору; перехід права власності на товари до клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором.

Відповідно до пунктів 2, 3 договору розрахункова загальна сума платежів - 27604 грн., у тому числі платіж при укладанні договору - 2760,40 грн. Пакет фінансування - 10 платежів+.

У пункті 7 Договору зазначений Процесинг-центр - ТОВ «ФК «Фангарант Груп».

Пунктом 9 договору визначені умови отримання товарів (послуг), а саме: якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту: товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг). Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на цьому договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. У разі якщо клієнт не отримав товари (послуги) або повернув товари (послуги) постачальнику протягом 14 календарних днів, клієнт зобов`язаний повідомити про це Процесинг-центр в семиденний строк, шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначену в п. 7.1. Договору. Підписами на цьому договорі сторони засвідчують необхідність здійснення клієнтом оплати платежу при укладенні цього Договору у повному розмірі, передбаченому Пакетом фінансування, в строк до моменту фактичного отримання клієнтом товару.

Згідно підпункту 10.4.2 укладеного договору клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та цим договором.

Пунктом 12 указаного договору визначена відповідальність сторін. Так, сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, Правилами та чинним законодавством України. У разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5% від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 10% від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

Відповідно до підпунктів 13.1, 13.2 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не встановлено в пакеті фінансування, цей договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо зобов`язання сторін за цим договором на кінець строку його дії не є погашеними. Цей договір припиняє свою дію в момент повного і належного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Згідно з підпунктом 13.7 договору, клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу №05/02-18 від 05.02.2018, зміст Правил є зрозумілим для клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати.

Пункт 14 указаного договору містить Графік сплати місячних платежів.

Договір підписаний ФОП ОСОБА_3 як постачальником та електронним підписом ОСОБА_2 як клієнтом, із зазначенням, що цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Вказано, що договір укладено в електронній формі, що згідно пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноруч.

Також договір містить дату і час складання: 31.03.2021, 18:26:12.

Згідно меморіальних ордерів, наданих позивачем, відповідач частково здійснював оплату за договором № 0, а саме: 31.03.2021 - 2760 грн., (меморіальний ордер № L0331RJYE0 від 31.03.2021); 28.04.2021 - 5520,80 грн., (меморіальний ордер № @2PL724231 від 28.04.2021); 26.06.2021 - 8281,20 грн., (меморіальний ордер № @2PL779245 від 26.06.2021); 30.07.2021 - 5520,80 грн., (меморіальний ордер № @2PL465053 від 30.07.2021).

07.12.2017 між ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (ФАКТОРИНГУ). За цим договором постачальник відповідно до п. 1.1, постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає ТОВ «ФК «Фангарант Груп» права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а ТОВ «ФК «Фангарант Груп» здійснює факторингове фінансування відступлених ФОП ОСОБА_3 ТОВ «ФК «Фангарант Груп» прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі Постачальника в системі ПлатиПізніше, поточна редакція яких діє згідно Наказу №1 від 13.03.2015, які затверджуються ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та є невід`ємною частиною Договору № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) від 07.12.2017. Даний договір підписаний сторонами, та був чинним станом на 31.03.2021. Отже, на підставі даного договору всі права вимоги платежів, у тому числі за договором № 0, перейшли від ФОП ОСОБА_3 до Товариства.

Згідно Розпорядження № 455 від 02.03.2017 «Про видачу ТОВ «ФК «Фангарант Груп» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), позивач має право на вказану діяльність. Вказане підтверджується у тому числі і Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи.

Відповідно до Платіжного доручення № 4273 від 31.03.2021 платником ТОВ «ФК «Фангарант Груп» перераховано на користь отримувача ФОП ОСОБА_3 20703 грн. Призначення платежу авансування за особовим рахунком № НОМЕР_2 ОСОБА_2 згідно рахунку № НОМЕР_3 від 31.03.2021 року без ПДВ.

Матеріали справи містять Правила отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше (нова редакція), затверджені наказом директора ТОВ «ФК "Фангарант Груп» № 05/02-18 від 05.02.2018.

Згідно пунктів 1.2-1.4 Правил, вони регулюють відносини між Процесинг-центром, постачальниками, клієнтами, які уклала договір на умовах цих Правил; встановлюють порядок та умови отримання клієнтами товарів і послуг у постачальників, розмір та порядок оплати платежів, строки розрахунків, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, інші умови, за якими сторони повинні дійти згоди для укладення та виконання договору відповідно до чинного законодавства України. Ці Правила є договором приєднання у розумінні статті 634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до цих Правил. Вони є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладання.

Розділами 4 та 5 Правил встановлений порядок отримання товарів і послуг та порядок укладення договору за допомогою електронного підпису.

Згідно пунктів 4.1, 4.2, 4.12 Правил для отримання товарів (надання послуг) у системі ПлатиПізніше, клієнт подає заявку на отримання товарів (надання послуг) Процесинг-центру через постачальника, який є учасником системи ПлатиПізніше. Заявка подається в довільній формі і обов`язково містить інформацію про клієнта, інформацію про постачальника, обраний пакет фінансування, перелік товарів (їх комплектацію), послуг, а також інші дані на вимогу Процесинг-центра. Заявка приймається до виконання постачальником після прийняття Процесинг-центром рішення про задоволення заявки.

Пунктом 4.14 Правил визначено, що якщо інше не вказано в договорі, підписання клієнтом договору засвідчує факт отримання товарів (надання послуг) в належній кількості, стані та в комплектності згідно умов договору, та без зовнішніх дефектів і інших недоліків.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3, 5.5, 5.7-5.9 Правил, сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі на веб-сайті Процесинг-центра www.dogovor.paylate.com.ua. згідно статей 207, 639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію». У разі прийняття позитивного рішення по заявці клієнта, Процесинг-центр інформує клієнта шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці та/або шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні товарів (послуг) у системі ПлатиПізиіше містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, клієнт заходить на веб-сайт Процесинг-центра dogovor.paylale.com.ua. Здійснивши авторизований вхід до своєї облікової сторінки на веб-сайті Процесинг-центра, клієнт проходить ідентифікацію своєї особи, обравши на свій розсуд канал ідентифікації за допомогою сервісу BankID. Після чого ознайомлюється з цими Правилами, та ставлячи відповідну відмітку, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись положень цих Правил. Після ознайомлення з цими Правилами клієнт отримує доступ до договору в електронній формі. Даний договір є персоналізованим та містить усі істотні умови договору та персональні дані клієнта, з урахуванням цих Правил, Пакету фінансування та заявки клієнта. Клієнт підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами договору з моменту кліку по кнопці "ПІДПИСАТИ", яка розміщена в нижньому правому куті договору.

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений тільки в тому випадку, коли таку заборону встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України), при цьому згода боржника на заміну кредитора не потрібна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до статті 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до статті 12 указаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження №61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203 св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20).

Таким чином, договір № 0 підписаний з використанням електронного підпису і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Викладене свідчить про те, що сторони договору №0 досягли згоди щодо його умов, зокрема і щодо того, що надання клієнту товару відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником.

З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору та отримання за ним товару, визначеного його умовами.

Вказані обставини також були встановлені рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22 липня 2022 року у справі № № 220/2328/21, яким була надана правова оцінка у постанові Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, при перегляді зазначеного рішення в апеляційній інстанції.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22 липня 2022 року у справі № № 220/2328/21, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про захист прав споживачів відмовлено у повному обсязі.

Доказів визнання вказаного договору недійсним, нікчемності правочину матеріали справи не містять.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на 30.08.2021 сума заборгованості ОСОБА_2 за договором №0 від 31.03.2021 становить 6348,92 грн. і складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару - 5520,80 грн., неустойки (штрафні санкції) - 828,12 грн.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що договір №0 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з Правилами, йому не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Таким чином, факт підписання договору відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення з текстом Правил. Інакше договір про отримання товарів між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідачем не надано доказів неотримання товару. Суд також враховує, що відповідач не звертався до позивача у спосіб, визначений, п.9 Договору, з повідомленням про неотримання товару, що також свідчить про безпідставність тверджень відповідача з цього приводу. В свою чергу третя особа - постачальник ФОП ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначив, що відповідач отримав здійснене останнім замовлення, що також підтверджується експрес накладною № 6046. Крім того, суд враховує, що відповідач частково здійснював оплату за вказаним договором, тобто фактично його частково виконував.

Суд вважає, що доводи відповідача спростовуються змістом укладеного договору № 0 від 31.03.2021, а також Правилами отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, що є його невід`ємною частиною.

Крім того доводи відповідача спростовуються рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22 липня 2022 року у справі № № 220/2328/21, згідно якого встановлено, що відповідач самостійно зробив замовлення № 34727 на сайті DIGITALFURY, отримав замовлений товар та сплачував за нього грошові кошти, тобто фактично визнав факт як укладення договору так і отримання товару, та частково виконував умови договору.

Суд вважає хибними твердження відповідача щодо недійсності укладеного між ним та ФОП ОСОБА_3 договору через відсутність письмової згоди його дружини на його укладення, оскільки згідно ч. 2, 3 ст. 65 СК України, письмова згода другого з подружжя на укладення договору у простій письмовій формі, саме у якій і був укладений зазначений договір не вимагається. Крім того, вказані твердження виходять за межі предмету судового розгляду у даній справі, оскільки вимоги відповідача щодо недійсності вказаного договору вже були предметом судового розгляду в іншій цивільній справі.

Інші доводи відповідача щодо відсутності у представника позивача повноважень щодо підпису позовної заяви, відсутності підстав вважати дану справу малозначною, закриття провадження у справі є безпідставними, не впливають та не спростовують встановлені судом обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

При таких обставинах, оцінюючи докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше № 0 від 31 березня 2021 року у розмірі 6348 грн. 92 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 512, 514, 516, 525, 526, 611, 627, 638, 639, 652, 806 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2 , третя особа фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 21 (корпус В), , заборгованість за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше № 0 від 31 березня 2021 року, у сумі 6348 (шість тисяч триста сорок вісім) гривень 92 копійки, а також судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня, всього 8829 (вісім тисяч вісімсот двадцять дев`ять) гривень 92 копійки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до відповідного суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2023 року.

Суддя Авдіївського міського

суду Донецької області С.Г. Пронін