Справа № 645/1129/22
Провадження № 2/645/49/23
28 лютого 2023 року м.Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Мартинової О.М.,
за участю секретаря судових засідань Кривченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 29.11.2017 року Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1659, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 27.11.2017 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Позивачка зазначає, що під час спільного проживання з відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння, в результаті чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися та вони стали мешкати окремо. Кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. З вересня 2022 року шлюбні відносини між подружжям припинилися, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Крім того, позивачка зазначає, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з вересня 2022 року, відповідач не матеріальної допомоги на утримання сина, хоча є здоровою та працездатною особою. Неодноразові її звернення до відповідача з проханням добровільно сплачувати аліменти на належному рівні, залишалися без задоволення. Посилаючись на вказані обставини, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. На електрону адресу суду надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, через відсутність зареєстрованого місця проживання (перебування) про час та місце судового засідання був повідомлений у відповідність до п.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Інших заяв, клопотань сторони суду не надали.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Згідно вимогам ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивачка.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
29.11.2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1659. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 16.01.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №254).
Судом встановлено, що сторони з вересня 2022 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння.
З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З урахуванням положень ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення за позивачем її прізвища ОСОБА_4 згідно її заяви.
З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усі діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).
Проте положеннями ч.3 ст.181 СК України встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.
Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї з її боку суду не надано.
З врахуванням наведеного, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини визначений позивачкою розмір аліментів, а тому стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 05.12.2022 року.
Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати вирішуються судом у відповідності до ст. ст. 141 ЦПК України.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на користь Державного бюджету України, оскільки позивач при поданні позовної заяви була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110 - 114 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 29 листопада 2017 року Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1659 розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін - « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), у розмірі аліментів за один місяць.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .
Суддя О.М. Мартинова