Номер провадження 2/676/629/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року. м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/6311/22

розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг

№ б/н від 12.12.2017 року у розмірі 280430,44 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.12.2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін .

Позивач, в обґрунтування позовних вимог зазначив , що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.12.2017 року . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Посилається на те, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 17.10.2022 року має заборгованість у розмірі 280430,44 грн., яка складається із : заборгованості за кредитом - 209 795,09 грн. , заборгованості за нарахованими відсотками - 00,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 70635,35 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 00,00 грн., нарахованої пені- 00,00 грн., нарахованої комісії -00,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь банку вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 4 206,46 грн.

З відзиву на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову , оскільки належних , допустимих та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та ним зобов`язальних правовідносин не надано. Розрахунок заборгованості за кредитним договором не є доказом ні руху коштів по картковому рахунку , ні розрахунком суми боргу, ні доказом існування самого боргу, якби навіть кредитний договір не існував. Розрахунок не підписаний ні керівником відділення , ні головним бухгалтером філії. Жодна із сум , зазначених в розрахунку, ним не підтверджується. Банком було самостійно нараховано та списано за рахунок тіла кредиту (тобто включено до тіла кредиту) 8262,67 грн., на які також повторно було нараховано відсотки та включено до загальної суми заборгованості , за тілом кредиту. Отже , банком у своєму розрахунку , було безпідставно збільшено тіло кредиту , на який знову ж таки були нараховані відсотки , пеня та інші платежі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі , проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у повному об`ємі, суд встановив наступне .

Судом встановлено, що 12.12.2017року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват банку, згідно з якою відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписавши вказану заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта клієнта.

Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредитну картку 07.05.2018 р. - № НОМЕР_1 з терміном дії до 05/21, встановив кредитний ліміт та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 200 000,00 грн., а 08.12.2020 року кредитний ліміт було зменшено до 0.00 грн. що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач користувався коштами банку і добровільно в повному обсязі такі кошти не повернув та має заборгованість перед банком.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 17.10.2022 року має заборгованість у розмірі 280430,44 грн., яка складається із : заборгованості за кредитом - 209 795,09 грн. , заборгованості за нарахованими відсотками - 00,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 70635,35 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 00,00 грн., нарахованої пені- 00,00 грн., нарахованої комісії -00,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитом становить 209 795,09 гривень. Анкета-заява від 12.12.2017 року містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. При цьому заява не містить даних про умови кредитування. У анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, із анкети-заяви не слідує строк дії кредитного договору, умови та порядок нарахування та сплати процентів від простроченої суми заборгованості згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Окрім того, витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток

та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку , які додані позивачем до позовної заяви, не містить підпису позичальника.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Крім цього, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Таким чином, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦПК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приват Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості, що складається з : заборгованості за нарахованими

відсотками - 00,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 70635,35 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 00,00 грн., нарахованої пені- 00,00 грн., нарахованої комісії -00,00 грн., відсутні, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви-анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача 209 795,09 грн. заборгованості за кредитом , в іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (74,8 %) в розмірі 3146,50 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279,141 ЦПК України, ст. 526, 549, 550, 554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299) - 209 795,09 грн. заборгованості за кредитом та 3146,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» в стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими відсотками, заборгованості за простроченими відсотками, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит , згідно ст. 625 ЦК України , нарахованої пені, нарахованої комісії .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.