Справа № 454/2389/21 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/777/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галина Іванівна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є дочкою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок, де померлий проживав та був зареєстрований, по АДРЕСА_1 .Померлий заповіту не залишив. Вона відноситься до першої черги спадкоємців за законом.Зазначає, що на день смерті батька постійно проживала та була зареєстрована з померлим за однією адресою, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Також, нею була написана заява про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сироїд Г.І., яка 07.11.2017 завела спадкову справу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили позови щодо додаткового строку на прийняття спадщини та встановлення факту прийняття спадщини, тому у зв`язку із судовими спорами нотаріус їй свідоцтва на спадщину не видала. Вона часто перебуває за кордоном, додому приїжджає один раз на два-три роки. 30.04.2021 вона повернулась з-за кордону та довідалась, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №454/51/18, яке набрало законної сили, було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 з липня 2006 до 16.10.2013 на час відкриття спадщини в с.Ромош Сокальського району. Вказаним рішенням фактично змінено місце відкриття спадщини померлого ОСОБА_6 , що в свою чергу змінює порядок та строки вступлення у спадщину всіх спадкоємців.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 своєї згоди на вступ до спадщини позивачці не надає, тому іншого способу захисту у неї немає. Також, вказує, що станом на дату закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини 16.04.2014 вона перебувала за кордоном і не мала можливості таку написати. Крім цього, вважала, що потреби у написанні такої заяви немає, але обставини змінились у зв`язку з прийнятим рішенням суду від 19.04.2019. Тому зазначене є поважною причиною пропуску нею строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третьої особи: приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що своє рішення суд мотивував тим, що позивач не навела достатніх і переконливих доказів щодо поважності пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що позивач мала можливість подати вчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріуса.

Проте, з таким висновком суду не погоджується, оскільки станом на дату закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини 16.04.2014 вона перебувала за кордоном і не мала можливості подати таку. Окрім цього, оскільки на час смерті батька її постійним місцем проживання було те, що і її батька - АДРЕСА_1 , вона вважається такою, що прийняла спадщину. Однак у 2017 році, перебуваючи в Україні, вона подала до приватного нотаріуса Сироїд Г.І. заяву про прийняття спадщини. Приватний нотаріус прийняла заяву та відкрила спадкову справу. На час цього звернення заяв від інших спадкоємців не було. Отже, так як вона подала заяву про прийняття спадщини і ця заява прийнята нотаріусом, який є фахівцем у галузі спадкового права, вона була спокійна щодо своєчасної подачі заяви.

Окрім цього, її брат ОСОБА_4 у 2018 році звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, де у позовній заяві зазначив її як відповідача, тобто визнавав її спадкоємцем. Рішенням Сокальського районного суду від 03.10.2018 його позов був задоволений,проте це рішення було скасовано апеляційним судом Львівської області. І лише після цього з`явилась заява ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання у с. Ромош з ОСОБА_6 .

Однак Сокальський районний суд, ухвалюючи рішення про відмову у даному позові, зовсім не дав належної оцінки вищенаведеним обставинам справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Від представника ОСОБА_4 ОСОБА_7 поступив відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 13.02.2014 (а.с.10).

Згідно копій свідоцтв про народження та одруження судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_8 (11-12).

Довідкою Жвирківської селищної ради від 26.12.2016 стверджується, що ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , також в цьому будинку на день смерті були зареєстровані ОСОБА_1 з сім`єю (а.с.13).

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі № 454/51/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 08.10.2019 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 з липня 2006 до 16.10.2013 на час відкриття спадщини в с. Ромош Сокальського району (а.с.17-21).

Судом встановлено, що у спадкодавця ОСОБА_6 від першого шлюбу, крім позивачки було ще двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно листа приватного нотаріуса Сокальського районного округу Сироїд Г.І. від 07.07.2020, встановлено, що 07.11.2017 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6 та повідомлено ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши фактичні обставини.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач посилалася на те, що на момент смерті батька вона була зареєстрована разом з ним в АДРЕСА_1 , а тому вважала,що прийняла спадщину.

Суд вірно зазначив, що державна реєстрація позивача у житловому будинку спадкодавця сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання на момент смерті спадкодавця.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року в справі № 355/832/17.

Відповідно до постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Твердження позивачки про те, що вона постійно перебуває за кордоном і не мала можливості в межах шестимісячного строку подати заяву про прийняття спадщини є необґрунтованим, оскільки наведені нею причини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які б давали підстави для поновлення такого строку.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а саме посилання позивачки на те, що вона постійно перебуває за кордоном та приїжджає додому раз на декілька років не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 23.02.2023

Головуючий

Судді