УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання - Коваленко А.О.,

представника заявника - Литвинчук О.І. (ордер від 16.02.2023);

державного виконавця Бялого М.Г. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України; заінтересована особа: Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві /далі - Виконавча служба/ (адреса: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32); стягувач: компанія "Спейс-Коммюнікейшн Лтд.",

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

15.12.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява за підписом заявника, в якій ставиться питання про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.12.2016 у справі № 760/20745/16-ц.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.012.2022 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 23.12.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.12.2022 заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому зсіданні на 16.02.2023.

У судове засідання з`явились представник заявника та державний виконавець Бялий М.Г., яким оголошувався складу суду та право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги та доводи заяви, що є предметом розгляду.

Державний виконавець щодо задоволення вимог заяви не заперечував, у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду. Вказав, що наразі сума заборгованості стягується лише за рахунок пенсії боржника, інших активів не виявлено. Зауважив, що на сьогоднішній день, на період воєнного часу, стягнення за рахунок пенсії призупинено.

Доводи, викладені у заяві

В заяві, зокрема, вказано, що 09.12.016 заявнику ( ОСОБА_1 ) встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/20745/16-ц до виконання зобов`язань, за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2014 у справі № 757/12477/13-ц.

Зазначено, що таку ухвалу винесено на підставі звернення заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магда С.Г. до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № 47415175, з виконання зобов`язань, рішенням Печерського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Компанії «Спейс-Комюнікейшн Лтд» заборгованості за договором поруки від 29.05.2012 у сумі 213 804,00 дол. СЩА та суму судового збору в розмірі 3 441,00 грн.

Зауважується, що з заявами про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України заявник ( ОСОБА_1 ) не звертався, тобто тимчасове обмеження у праві виїзду триває з 09.12.2016 по теперішній час (шість років).

Разом з тим, звертається увага на те, що у 2014 році у заявника трапився інфаркт. У процесі лікування заявнику зроблені операції - маммарокоронарне шунтування та аортокоронарне шунтування, що підтверджується витягом з історії хвороби № 2164/14.

Також, зазначається, що з 2019 року стан здоров`я заявника став суттєво погіршуватись. Враховуючи вік заявника (70 років), в нього з`явились фібриляція передсердій, церебральний атеросклероз, стеноз внутрішньої сонної артерії, дисцикуляторна енцефалопатія та інші. Крім того, виявився цукровий діабет II тяжкої форми в стадії мед.субкомпенсацїї (що підтверджується витягом з історії хвороби № 1248/19).

Зауважується на ускладненнях із здоров'ям з кінця 2021 року - початку 2022 року. Так, вказується, що заявник провів на стаціонарному лікуванні з 21.12 по 30.12.2021, з 10.01. по 14.01.2022, з 07.02. по 11.02.2022.

Вказується, що на грунті цукрового діабету у заявника розвинувся нефротичний синдром (хронічна хвороба нирок спочатку 4 ступеню, а зараз вже 5 ступеню).

Наголошується, що на даний час заявник знаходиться на постійному лікуванні амбулаторним гемодіалізом 3 рази на тиждень (що підтверджується довідкою № 2-Д/22).

Підсумовується, що стан здоров`я заявника продовжує погіршуватись, оскільки через постійні відключення світла гемодіаліз неможливо вчасно проводити.

Крім того, заявник зазначає, що у нього додатково виявили анемію, діабетичну ангіопатію та полінейропатію нижніх кінцівок (він вже не може сам рухатись), йому рекомендовано звернутись до МСЕК за отриманням статусу інваліда.

В заяві звертається увага на те, що лікарі рекомендували заявнику проведення замісної ниркової терапії (гемодіаліз, перитонеальний діаліз, трансплантація) (що підтверджується витягом з медичної карти стаціонарного хворого № 2223/20).

Зазначається, що на даний час в умовах військового стану, надскладного економічного становища та інших факторів заявник не може в Україні отримати гідне медичне лікування, та змушений звернутись до Німеччини (клініка Vivantes) за медичною допомогою. 01.12.2022 отримав підтвердження для проходження лікування, проте не можу виїхати у зв`язку з наявністю заборони на виїзд на кордон.

Заявник наголошує, що не ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами, з його пенсії постійно відраховувались кошти на погашення зобов`язань, адреса проживання не змінювалась.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

На виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 60679842 з виконання виконавчих листів Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2014 у справі № 757/16371/13-ц та від 07.04.2015у справі № 757/12477/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.12.2016 у справі № 760/20745/16-ц (6-536/16) за поданням одання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магда С.Г. тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов`язань за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2014 по справі № 757/12477/13-ц.

Звертаючись із заявою про скасування встановленого вказаною ухвалою обмеження, боржник ( ОСОБА_2 ) зауважує на свій вік (70 років) та значене погіршення стану здоров`я у зв`язку з чим йому лікарями рекомендовано проведення замісної ниркової терапії (гемодіаліз, перитонеальний діаліз, трансплантація). Вказує, що на даний час в умовах військового стану він не може в Україні отримати відповідне медичне лікування, та змушений звернутись за медичною допомогою до Німеччини, звідки отримав підтвердження для проходження лікування, проте не можу виїхати у зв`язку з наявністю заборони на виїзд на кордон. На підтвердження викладених у заяві обставин заявник додав низку медичних документів, в т.ч. копії виписок із медичної картки стаціонарного хворого, медичних оглядів, передопераційного епікризу, виписок з історії хвороби і т.д.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

На виконання статті 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 № 261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 № 25-32/463 та № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Як зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 910/8130/17, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 331/8536/17, за змістом якої тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

При цьому, суд також наділений повноваженнями вирішити питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (ч. 5 ст. 441 ЦПК України).

Стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Таким чином, звертаючись в суд з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу, у такій мірі, що втрачається необхідність для застосування такого заходу забезпечення, якщо втрачається справедливий баланс приватних інтересів боржника на свободу пересування та публічний інтерес, пов`язаний із гарантіями права кожного на розгляд справи судом у розумний строк, до якого входить також строк виконання остаточного рішення суду, що є елементом права кожного на справедливий суд.

Звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, заявник зазначив, що не ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами, з його пенсії постійно відраховувались кошти на погашення зобов`язань, адреса проживання не змінювалась.

Державний виконавець у судовому засіданні щодо вказаних обставин не заперечував.

Враховуючи зазначені норми права, а також встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, встановленого ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.12.2016 у справі № 760/20745/16-ц.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259-261, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України; заінтересована особа: Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві; стягувач: компанія "Спейс-Коммюнікейшн Лтд.", - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), застосоване ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.12.2016 (справа № 760/20745/16-ц, провадження № 6-536/16).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскільки інше не передбачено ЦПК України (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич