Справа № 686/5881/23
Провадження № 2-з/686/44/23
УХВАЛА

09 березня 2023 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

встановив:

07.03.2023 року заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 20.12.2020 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено договір позики, у відповідності до умов якого останній позичив суму коштів у розмірі 10 000 дол. США зі строком повернення до 20.12.2021 року, що підтверджується відповідною письмовою розпискою. Однак, ОСОБА_2 не виконав своїх зобов`язань за договором позики. Тому ОСОБА_3 має намір звернутись до Хмельницького міськрайонного суду із відповідною позовною заявою про стягнення коштів за договором позики.

Отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна заявнику стало відомо, що співвласником квартири АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 , якому належить 1/4 частина даної квартири.

На думку позивача, необхідним являється забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вказане майно. ОСОБА_3 вважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по цивільній справі у разі, якщо відповідачем буде відчужено вказане нерухоме майно. У разі відчуження вказаного нерухомого майна відповідачем, позивач буде позбавлений можливості забезпечити виконання судового рішення у випадку стягнення коштів з відповідача в сумі 10 000 дол. США.

При цьому, такий арешт на майно відповідача до вирішення спору по суті не призведе до обмеження його прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, арешт майна є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який у будь який спосіб і за будь-яких умов і обставин до вирішення спору по суті не перешкоджатиме використанню майна відповідачем щодо цільового використання таких об`єктів нерухомого майна, і лише унеможливить подальше відчуження таких іншим особам, і такий запобіжний захід не є тотожним майбутнім позовним вимогам та не порушує і не порушить права та охоронювані інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, а також те, що невжиття саме таких засобів забезпечення позову унеможливить ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду, ОСОБА_1 просить накласти арешт на вказане майно.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву слід задовольнити частково з наступних підстав.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тому, під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

Згідно з п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб або забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ст.153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, з урахуванням співмірності забезпечення позову заявленим позовним вимогам, заява ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви підлягає частковому задоволенню та слід застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти дії щодо відчуження 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.

Керуючись ст.149 ч.2, ст. 150, ст.152 ч.4, ст.153 ч.1 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії щодо відчуження 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; номер запису про право власності: 8279109), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали для виконання направити Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.Л. Стефанишин