Справа № 645/1333/22
Провадження № 2/645/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 р. місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання Жамгаряна А.Р.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - Ващенко Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом:

ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Скопенко Василь Вікторович

про скасування наказу та поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Скопенко Василь Вікторович про скасування наказу та поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та моральної шкоди, в якому просив суд:

- визнати незаконним і скасувати наказ Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 » та поновити ОСОБА_1 на посаді майстра магістрального району № 2 Слобідської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з 16.11.2022 року;

- зобов`язати КП "Харківські теплові мережі" внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 , про переведення на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом №07-к від 04.02.2022 року;

- стягнути з КП "Харківські теплові мережі" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за вимушений прогул за період з 17.11.2022 року по дату ухвалення рішення по справі;

- стягнути незаконно утриману КП "Харківські теплові мережі" заробітну плату у розмірі 2484,65 грн. на користь ОСОБА_1 ;

- стягнути з КП "Харківські теплові мережі" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 22000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 16.11.2022 року директором Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі - КП «ХТМ») було видано наказ № 2456 від 16.11.2022 року про припинення трудового договору (контракту), відповідно до якого позивача було звільнено за скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вказує, що таке скорочення здійснено з порушенням вимог ст. 49-2 КЗпП України, оскільки відповідач не запропонував усі наявні вакантні посади, які були та з`явилися у період з 16.09.2022 року до 16.11.2022 року на підприємстві КП «ХТМ». Позивачем зазначено, що він є за освітою інженером-будівельником, з досвідом праці в теплопостачальній організації з 1993 року. За наказом № 07-к від 04.02.2022 року останньою посадою, яку займав позивач, була посада майстра магістрального району № 2 Слобідської філії. Відповідно до вказаного наказу позивачу було надано інше робоче місце за іншою адресою, видано нове посвідчення та позивач приступив до виконання своїх обов`язків майстра магістрального району № 2 Слобідської філії. Проте запис у трудову книжку про переведення на посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії з невідомих причин відповідачем не було зроблено. Наказом № 182 від 01.03.2022 року з 24.02.2022 року в підрозділах КП «ХТМ» був введений простій, про що позивач був повідомлений через месенджер Viber. Наказом № 188 від 31.03.2022 року з 01 квітня 2022 року КП «ХТМ» призупинено дію трудових відносин з окремими працівниками у період дії воєнного стану. Про призупинення трудових відносин позивач був повідомлений через месенджер Viber. 15.09.2022 року інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_3 через месенджер Viber позивача було повідомлено, що на підставі Наказу від 12.09.2022 року № 615 «Про внесення змін до штатного розпису» проведено зміни в організаційній структурі підприємства зі скороченням штатних одиниць та зазначено, що відповідно до Наказу № 306-к від 14.09.2022 року «Про попередження працівників про наступне звільнення» позивача попереджають про наступне звільнення з 16.11.2022 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Все наступне листування від інженера управління кадрів, а також заяви позивача на ім`я генерального директора на переведення відбувалось в месенджері Viber. Позивач вважає, що стороною відповідача, у зв`язку із його звільненням за скороченням штату, не було йому запропоновано всі вакантні посади для працевлаштування, а його заяви на працевлаштування на посади, на які він погодився, були незаконно не прийняті. Позивач вказує, що його звільнення було незаконним і таким, що проведено з порушенням встановленої законодавством процедури, оскільки позивачу не було запропоновано усі наявні вакантні посади, які були та з`явилися у період з 16 вересня 2022 року до 16 листопада 2022 року на підприємстві КП «ХТМ» та позивачу необґрунтовано та неодноразово було відмовлено в переведенні його на запропоновані відповідачем вакантні посади, тому наявні правові підстави для скасування наказу про звільнення позивача та поновлення його на роботі. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за вимушений прогул за період з 17.11.2022 року по дату ухвалення рішення по справі. Також, позивач вважає, що відповідач незаконно утримав заробітну плату при звільненні в розмірі 2484,65 грн., яку позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдану моральну шкоду в розмірі 22000,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

25.01.2022 року до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому уповноважений представник відповідача ОСОБА_4 просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, зокрема, щодо вимог позивача про визнання незаконним та скасування судового наказу від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту)» стягнення середнього заробітку за вимушений прогулу та стягнення моральної шкоди на те, що доказами того, що позивач відповідно до ст. 49-2 КЗпП України за 2 місяці був попереджений про наступне звільнення та йому було запропоновано іншу роботу, винесений наказ від 14.09.2022 року № 306-к «Про попередження працівників про наступне звільнення», «Попередження про звільнення» та переліки вакансій КП «ХТМ» станом на 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, 29.09.2022 року, 14.10.2022 року, 03.11.2022 року, 11.11.2022 року, 15.11.2022 року, які були запропоновані позивачу для працевлаштування. ОСОБА_1 , крім заяви від 19.09.2022 року на переведення його на посаду начальника дільниці №1 теплового району Індустріальної філії, заяви від 11.11.2022 року на переведення його на посаду юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії та заяви від 16.11.2022 року на переведення його на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії, згоду на переведення на жодну з інших вакантних посад, що зафіксовані у переліках вакансій станом на 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, 29.09.2022 року, 14.10.2022 року, 03.11.2022 року, 11.11.2022 року та 15.11.2022 року, не надав. Проте, станом на 19.09.2022 року посада начальника дільниці №1 теплового району Індустріальної філії була зайнята; для зайняття посади юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії у позивача відсутня відповідна освіта; посада інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії не є вакантною та жодного разу не була включена у перелік вакансій. Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не була запропонована посада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії, з якої 25.10.2022 року за згодою сторін був звільнений працівник, не відповідають дійсності, оскільки вказана посада була виведена із штатного розпису підприємства з 26.10.2022 року. Таким чином, звільнення ОСОБА_1 за скороченням штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України здійснено з дотриманням вимог статті 49-2 КЗпП України, з урахуванням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку із чим, вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу від 16.11.2022 року №2456 «Про припинення трудового договору (контракту)», стягнення з КП «ХТМ» на користь позивача середнього заробітку за вимушений прогул за період з 17.11.2022 року по дату ухвалення рішення по справі та моральної шкоди у розмірі 22000,00 грн. є безпідставними.

Стосовно вимоги позивача про внесення запису в трудову книжку на переведення його на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом від 04.02.2022 року №7-к, стороною відповідача зазначено, що 10.09.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 року №1217-ІХ, яким запроваджується облік трудової діяльності працівника в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У зв`язку із чим були внесені зміни в низку законів, у тому числі в КЗпП України, а саме в ст.ст. 24, 4, 48 КЗпП України. Відповідно до вимог п. 6 Порядку обліку трудової діяльності працівника, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, в електронній формі, затвердженого постановою КМУ від 17.11.2019 року №1084, відомості про прийняття, переведення та звільнення працівників КП «ХТМ» щоквартально передає до Реєстру застрахованих осіб, що є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, у якості додатку 5 (5Д «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» до Податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (об`єднана звітність ПДФО та ЄСВ). Відомості про переведення ОСОБА_1 з 07.02.2022 року на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії КП «ХТМ» згідно з наказом від 04.02.2022 року №7-к були включені до податку 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» об`єднаної звітності ПДФО та ЄСВ за І квартал 2022 року засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Стороною відповідача зазначено, що ОСОБА_1 під особистий підпис на наказі був ознайомлений з наказом від 04.02.2022 року про його переведення майстром магістрального району №2 Слобідської філії, відомості про наказ від 04.02.2022 року №7-к внесені до особової картки П-2 ОСОБА_1 та засвідчені його підписом. Відповідач наголосив, що ОСОБА_1 не звертався до КП «ХТМ» з вимогою про внесення запису в трудову книжку про переведення його майстром магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом від 04.02.2022 року за №7-к, як це передбачено частиною 3 ст. 48 КЗпП України.

Стосовно вимоги позивача про стягнення на його користь незаконно утриманої заробітної плати в розмірі 2484,65 грн., стороною відповідача вказано, що у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та відсутністю організаційних і технічних умов для здійснення господарської діяльності підприємства у повному обсязі під час воєнного стану наказом КП «ХТМ» від 01.03.2022 року № 182 на підприємстві оголошено простій, у подальшому, у зв`язку зі складнощами у роботі підприємства, наказом з 31.03.2022 року №188 на підставі ЗУ «Про організацію трудових відносин у період воєнного стану» з 01.04.2022 року скасований раніше оголошений простій та трудові відносини призупиненні з 01.04.2022 року із більшістю працівників підприємства. Нарахування заробітної плати за лютий 2022 року здійснювався у березні 2022 року, при відсутності документів обліку робочого часу за лютий 2022 року (табелів), виходячи з посадових окладів та тарифних ставок працівників за повний місяць, у зв`язку з цим мали місце рахункові помилки, виправлення яких було здійснено в липні-серпні 2022 року, після відновлення дії трудових договорів з відповідними фахівцями та складання табелів обліку робочого часу за лютий 2022 року. Копія довідки про нарахування та виплату заробітної плати надсилалась ОСОБА_1 на месенджер Viber, а також довідка про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня 2022 року по листопад 2022 року була надана представнику позивача на адвокатський запит. Оскільки при нарахуванні заробітної плати позивачу за лютий 2022 року була допущена рахункова помилка, яка була усунута, вимога позивача про стягнення на його користь незаконно утриманої заробітної плати у розмірі 2484,65 грн. є безпідставною.

25.01.2022 року до матеріалів справи надійшли пояснення третьої особи - генерального директора КП «Харківські теплові мережі» Скопенка В.М., в яких він просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підстави, аналогічні підставам, викладеним у відзиві сторони відповідача, а також просив суд розглядати справу без його участі, у зв`язку із великим навантаженням на роботі.

30.01.2023 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій сторона позивача спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов. Так, зокрема, щодо заперечень відповідача на вимогу визнати незаконним та скасувати наказ КП «ХТМ» № 2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту)», стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної шкоди, сторона позивача зазначає, що відповідачем підставою звільнення позивача зазначено п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідач вказує на внесення змін до штатного розпису КП «ХТМ» на підставі наказу № 615 від 12.09.2022 року з метою оптимізації та зменшення витрат підприємства. Позивач наголосив, що з 01.04.2022 року наказом № 188 від 31.03.2022 року відповідачем призупинено дію трудових відносин з окремими працівниками у період дії воєнного стану та позивач, як і низка інших працівників КП «ХТМ», з березня 2022 року не отримував заробітну плату взагалі, отже з 01.04.2022 року мало місце зменшення витрат відповідача на оплату праці.

Крім того, позивач вважає, що відповідач передбачені пунктом 4.24 колективного договору міри з метою збереження робочих місць не приймав, а відразу скоротив 417 працівників згідно з вищевказаним наказом № 615. Разом з тим, скоротивши 12.09.2022 року наказом № 615 417 працівників для оптимізації та зменшення витрат підприємства, відповідачем станом на 29.09.2022 року підвищено на 20% посадові оклади.

Також позивач зазначив, що відповідач не надав суду штатний розпис, змінений на підставі наказу № 615, а також нормативний акт, або локальний акт по КП «ХТМ», який дозволяє не вносити зміни у штатний розпис шляхом його переробки, а дозволяє лише видавати з цього приводу накази, відповідно не надав доказів, що передбачене наказом № 615 скорочення дійсно відбувалося.

Крім того наголосив, що додаток до наказу № 615 «Скоротити зі штатного розпису з 12.09.2022 року» підписаний начальником відділу праці та заробітної плати, проте відповідач не надав суду його посадової інструкції, відповідно, відсутні докази, що ця особа мала повноваження визначати список посад по підприємству, які підлягають скороченню. Також позивач наголосив, що згідно з п. 2 наказу № 615 начальнику управління кадрів у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно було попередити про скорочення працівників, посади яких підлягають скороченню та визначені у додатку, однак наказ про попередження позивача від 14.02.2022 року № 306-к підписав генеральний директор, попередження про звільнення 16.11.2022 року позивача підписав директор з правових та кадрових питань. При цьому відповідач не надав доказів внесення змін до наказу № 615, які б звільнили начальника управління кадрів від визначених п. 2 обов`язків.

Крім того позивач наголосив, що згідно з доводами відповідача доказами того, що позивачу відповідно до ст. 49-2 КЗпП було запропоновану іншу роботу згідно з переліком вакансій КП «ХТМ» станом на 12.09.2022, 20.09.2022, 29.09.2022, 14.10.2022, 03.11.2022, 11.11.2022, 15.11.2022, проте відповідач не надав суду посадової інструкції начальника відділу праці та заробітної плати, відповідно, не надав доказів, що ця особа мала повноваження визначати списки вакантних посад і що при їх визначені дотримувалась відповідних вимог щодо їх складання і несе відповідальність за їх достовірність.

Також позивач наполягав на тому, що надані йому списки вакантних посад були вибірковими, з метою остаточного звільнення його з підприємства позивачеві через месенджер Viber 15.09.2022 року відповідачем надіслано список «основні дані про вакансії КП «ХТМ» станом на 12.09.2022», з якого слідує, що по Індустріальній філії немає вакансій по посадам «Керівники та фахівці», однак з наданого відповідачем разом з відзивом списку «Основні дані про вакансії КП «ХТМ» станом на 12.09.2022» випливає, що по Індустріальній філії є вакансія «Заступник начальника філії з виробництва» в розділі «Керівники та фахівці». Така невідповідність списку за 12.09.2022 року, наданого позивачу та списку наданого до суду з відзивом на позов, на думку позивача, є беззаперечним доказом того, що списки вакансій для позивача були не повними, з них умисно виключались посади керівників та фахівців, тобто саме ті посади, на які враховуючи досвід роботи, освіту та кваліфікацію міг претендувати позивач.

Також позивач вважає, що відповідачем не подано належних доказів переведення ОСОБА_5 на запропоновану позивачеві посаду начальника дільниці № 1 теплового району № 1 Індустріальної філії, а саме не надано трудової книжки ОСОБА_5 із записом про таке переведення, витяг особової картки П-2 з записом про переведення останнього, відомості з додатку 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» об`єднаної звітності ПДФО та ЄСВ. Ненадання відповідачам цих доказів ставить під сумнів те, що переведення ОСОБА_6 дійсно мало місце до того, як заяву про переведення на вказану посаду подав позивач, відповідно, є недоведеним той факт, що відповідач правомірно відмовив в переведені позивача на посаду начальника дільниці № 1 теплового району № 1 Індустріальної філії згідно із заявою від 19.09.2022 року.

Крім того позивач зазначив, що відповідачем в порушення вимог ч. З ст. 49-2 КЗпП України, йому не була запропонована посада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії. Так, позивач наголосив, що згідно з доводами відповідача наказом від 24.10.2022 року № 706 вищевказана посада була виведена зі штатного розпису підприємства з 26.10.2022 року поряд з іншими посадами. Разом з тим, відповідач не надав штатного розпису, який би свідчив, що наказ №706 дійсно був, тому позивач вважає факт виведення цієї посади поза штат не доведеним належними доказами. Позивач вважає, що виведення цієї посади поза штат не звільняє відповідача від обов`язку запропонувати таку роботу позивачеві.

Також позивач наголосив, що відповідач не надав доказів неможливості переведення позивача за його згодою, викладеною в заяві від 16.11.2022 року, на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії на час відпустки робітниці по догляду за дитиною, з урахуванням спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров`я позивача.

Крім того позивач не погодився із запереченнями відповідача щодо вимоги про внесення запису у трудову книжку про переведення позивача на посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії відповідно до наказу № 07-к від 04.02.2022 року. Зі змісту ч. З ст. 48 КЗпП, на яку посилається відповідач у відзиві, випливає, що вимоги цієї статті поширюються на працівників, трудові книжки яких зберігаються у працівників. Проте трудова книжка позивача до моменту звільнення перебувала в управлінні кадрів відповідача і була видана йому лише при звільнені.

Також позивач зазначив, що у відзиві відповідач повідомляє суд, що при нарахуванні заробітної плати позивачу у лютому 2022 року була допущена розрахункова помилка, тому вимога позивача про незаконність утримання 2484,65 грн. є безпідставною. Разом з тим, позивач вважає, що з наданих відповідачем доказів слідує, що відповідачем вчинялись свідомі дії, направлені на коригування сум нарахованих позивачу на підставі норм про оплату праці та наказів підприємства, і не було виправлено жодної розрахункової (арифметичної) помилки. Відрахування боргу у сумі 2484,65 грн. відповідачем проведено при звільнені позивача 16.11.2022 року, тобто в порушення вимог ст. 127 КЗпП України відрахування здійснені останнім у строк понад 30 днів з дня виплати та без відповідного наказу. Позивач вважає, що він отримав від відповідача спірні грошові кошти у сумі 2484,62 грн. у вигляді заробітної плати, при цьому, їх виплата проведена відповідачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку позивача.

13.02.2023 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач, зокрема, зазначає, що КП «ХТМ» вимушене було піти на такий крок як скорочення штату працівників, оскільки військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні вкрай негативно вплинули на фінансовий стан підприємства. Внаслідок бойових дій було знищено більш, ніж 180 об`єктів комунальної власності, що перебували у господарському віданні підприємства та були задіяні у виробництві, транспортуванні та постачанні теплової енергії і наданні послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам. У період з початку військової агресії значно збільшилась заборгованість споживачів за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії і гарячої води, що в свою чергу призвело до значного збільшення заборгованості підприємства за спожиті енергоносії (природний газ, електричну енергію), які використовуються при виробництві, транспортуванні та постачанні теплової енергії. В умовах дії Законів України "Про ринок природного газу", "Про ринок електричної енергії1" та відповідних ним підзаконних нормативних актів існує реальна загроза припинення постачання природного газу та електричної енергії КП "Харківські теплові мережі", яке не має можливості здійснювати оплату зазначених енергоносіїв через величезну заборгованість споживачів. Скорочення штату працівників було проведено в три етапи: наказом від 08.08.2022 № 553 "Про внесення змін до структури та штатного розпису", згідно з яким було скорочено 848,5 одиниць посад; наказом від 12.09.2022 № 615 " Про внесення змін до штатного розпису", згідно з яким було скорочено 417 одиниць посад, у тому числі посада майстра магістрального району № 2 Слобідської філії, яку займав позивач; наказом від 22.11.2022 № 772 "Про внесення змін до штатного розпису", яким було скорочено 39 одиниць посад. Відповідач наголосив, що зазначені накази є належними доказами, що у відповідача дійсно відбулося скорочення чисельності та штату працівників, а не штучне звільнення позивача за скороченням штату.

Також відповідач наголосив, що всі накази відносно внесення змін до штатного розпису підприємства підписані генеральним директором, а додатки до них - начальником відділу праці та заробітної плати, тобто особою, яка відповідно до Положення про відділ праці та заробітної плати КП "ХТМ" розробляє проекти наказів і розпоряджень по підприємству за напрямом діяльності відділу. Додаток до наказу від 12.09.2022 № 615 "Про внесення змін до штатного розпису", який містить посади, що підлягають скороченню, начальником відділу праці та заробітної плати сформований на підставі службових записок начальників філій та інших структурних підрозділів підприємства. Згідно з наказом від 12.09.2022 № 615 "Про внесення змін до штатного розпису" начальник управління кадрів на підставі Положення про управління кадрів КП "ХТМ" готувала проекти наказів про попередження працівників про наступне звільнення, окремо по кожному структурному підрозділу, які були підписані генеральним директором.

Крім того, відповідач наголосив, що скорочення вакантних посад КП «ХТМ» здійснює шляхом видання наказів про виведення цих посад із штатного розпису, а скорочення посад, зайнятих відповідними працівниками, - шляхом видання наказів про скорочення цих посад. Тому виведення із штатного розпису вакантних посад означає їх видалення із штатного розпису, а не виведення їх поза штатний розпис, як вважає позивач.

Також відповідач зазначив, що станом на 12.09.2022 року спочатку був сформований перелік вакансій з переліком вакантних посад у кількості 91 одиниці, у який помилково включена посада заступника начальника Індустріальної філії з виробництва, яка була виведена із штатного розпису підприємства наказом від 08.09.2022 року № 608. Після виявлення помилки був сформований перелік вакансій станом на 12.09.2022 року з переліком вакантних посад у кількості 90 одиниць, який не містить посаду заступника начальника Індустріальної філії з виробництва. Позивачу через месенджер Viber за його номером телефону був направлений правильний перелік вакансій станом на 12.09.2022 року на 90 вакансій, а при формуванні додатків до відзиву на позовну заяву помилково прикладений перелік вакансій станом на 12.09.2022 рік на 91 вакансію.

Щодо сумніву позивача відносно переведення ОСОБА_5 з посади слюсаря з ремонту устаткування теплових мереж 6 розряду служби централізованого ремонту теплових мереж управління ремонтів на посаду начальника дільниці № 1 теплового району № 1 Індустріальної філії, відповідачем надано копію заяви останнього про переведення на посаду слюсаря з ремонту устаткування теплових мереж 6 розряду служби централізованого ремонту теплових мереж управління ремонтів, витяг з наказу від 05.09.2022 № 43-к, копії наказів від 06.09.2022 № 208, від 30.09.2022 № 661.

Крім того відповідач наголосив, що наказом від 24.10.2022 № 706 посада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії була виведена із штатного розпису підприємства з 26.10.2022 року поряд з іншими посадами, зазначеними у додатку до наказу від 24.10.2022 № 706. Виведення посади із штатного розпису означає видалення посади із штатного розпису, а не виведення її поза штат, як помилково стверджує позивач у відповіді на відзив.

Щодо посади інженера групи проведення нарахувань служби "Теплозбут" Слобідської філії, яка не є вакантною, оскільки її займає жінка, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач пояснив, що вирішення питання щодо прийняття на цю посаду іншого працівника за строковим договором є виключною компетенцією підприємства. На теперішній час такої потреби немає.

Крім того відповідач зазначив, що позивач не звертався до КП "ХТМ" з вимогою про внесення запису в трудову книжку про переведення його майстром магістрального району № 2 Слобідської філії згідно наказу від 04.02.2022 № 7-к, та відповідач не відмовляв йому у внесені такого запису, а згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, статтею 15 ЦК України судовому захисту підлягають лише порушені права, яких у даному випадку немає.

Також відповідач зазначив, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, веденням активних бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, відсутністю транспортного сполучення на території міста та області, неможливістю підприємства забезпечити безпеку життя та здоров`я працівників на підприємстві був введений простій, а після набрання чинності Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" було призупинено дію трудових відносин з левовою частиною працівників, крім персоналу, який був задіяний у ремонтно-відновлювальних роботах на об`єктах життєзабезпечення населення та безпосередньо у виробництві, транспортуванні та постачанні теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання, підприємство не мало можливості провести коригування заробітної плати та здійснити відрахування із заробітної плати у строк, передбачений статтею 127 КЗпП України. Тільки після відновлення транспортного сполучення, повернення працівників до міста та поновлення трудових відносин з окремими працівниками, після складання табелів обліку робочого часу за лютий 2022 року було проведено відрахування із заробітної плати працівників, у тому числі і позивача.

Щодо посилання позивача у відповіді на відзив на статтю 129 КЗпП України, за приписами якої не допускається відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення, відповідач пояснив, що конкретний перелік виплат, з яких не може здійснюватися відрахування, наведено у статті 73 Закону України "Про виконавче провадження", він є вичерпним та не містить заборону звернення стягнення на компенсацію за невикористану відпустку. Позивачу при звільненні було нараховано 16670,62 грн компенсації за невикористані дні відпустки та 15880,00 грн. вихідної допомоги. Відрахування зайво нарахованої суми за лютий 2022 року в розмірі 2484,65 грн. було здійснено з суми компенсації за дні невикористаної відпустки.

14.02.2023 року до суду надійшло пояснення позивача на заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив, в якому позивач наголосив, що не підтверджується жодними доказами по справі посилання відповідача на доводи, що: скорочення штату було вимушеним кроком, пов`язаним з військовою агресією РФ, веденням воєнного стану, величезною заборгованістю споживачів, що вкрай негативно вплинуло на фінансовий стан підприємства, оскільки не надано ні балансу, ні іншої фінансової звітності; згідно Статуту КП «ХТМ» його шатний розпис погоджується Департаментом з питань забезпечення життєдіяльності м. Харкова, генеральний директор відповідно до Статуту (п.6.4.) затверджує штатний розпис, оскільки Статут суду не надано; востаннє штатний розпис було погоджено та затверджено станом на 01.12.2021 року, зміни і доповнення вносились наказами, оскільки не надано штатний розпис на 01.12.2021 року, локальний нормативний акт (наказ, положення, тощо) відповідача, який дає право генеральному директору вносити зміни до штатного розпису тільки наказами; підписання додатку №1 до наказу №615 з визначенням посад підлягаючих скороченню працівників КП «ХТМ» начальником відділу праці та заробітної плати ОСОБА_7 здійснено згідно з Положенням про відділ праці та заробітної плати, оскільки Положення суду не надано; положення про відділ праці та заробітної плати дає повноваження ОСОБА_8 «розробляти проекти наказів та розпоряджень», а також підписувати додатки до наказів генерального директора, оскільки посадова інструкція начальнику відділу праці та заробітної плати не надана; скорочення вакантних посад проводиться шляхом видання наказу про виведення посад зі штатного розпису, а скорочення посад занятих відповідними працівниками - шляхом видання наказів про скорочення цих посад, оскільки не наданий локальний нормативний акт (наказ, положення, тощо) відповідача, який встановлює такий порядок.

Також позивач вважає, що відповідачем жодними доказами не підтверджено, що станом на 12.09.2022 року посада заступника начальника філії з виробництва Індустріальної філії не була вакантною, оскільки: відповідач надав наказ №608 від 08.09.2022 року, яким була виведена зі штатного розпису посада заступника начальника філії з виробництва Індустріальної філії, підписаний першим заступником генерального директора ОСОБА_30, однак посадова інструкція цієї особи суду не надана, що робить не доведеним належними доказами, що наказ №608 підписано уповноваженою особою відповідача; додаток № 1 до наказу №608 з переліком посад, що виводяться зі штатного розпису підписала начальник відділу праці та заробітної плати ОСОБА_9 , однак суду не надано Положенням про відділ праці та заробітної плати та її посадова інструкція, що робить не доведеним належними доказами, що додаток №1 до наказу № 608 підписано уповноваженою особою відповідача; щодо переведенням ОСОБА_10 відповідач надав витяг з наказу № 20к від 16.05.2022, вірність якого засвідчена Директором з правових питань та кадрових питань, посадова інструкція цієї особи суду не надана, що робить не доведеним належними доказами, що такий витяг підписано уповноваженою особою відповідача, однак не надав належних доказів: копії трудової книжки ОСОБА_10 та його особової картки П-2 з записами про таке переведення.

Також позивач вважає, що жодними доказами не підтверджений посилання відповідача на те, що в суд з відзивом було помилково доданий перелік вакансій станом на 12.09.2022 на 91 вакансію, оскільки: в запереченнях наведені доводи, що станом на 12.09.2022 року спочатку був сформований перелік вакансій у кількості 91 одиниць, в який помилково включена вакансія заступника начальника філії з виробництва Індустріальної філії, потім помилку виявили і надали позивачу правильний перелік на 90 вакансій, однак відповідач не надав суду письмову пояснювальну записку ОСОБА_11 про таку помилку, не надав доказів проведення службового розслідування за результатами якого виявлена така помилка; в запереченнях наведені доводи, що в суд помилково було подано неправильний перелік на 91 вакансію, однак відповідач не надав суду письмову пояснювальну ОСОБА_11 про причину надання представнику відповідача для пред`явлення в суд переліку з помилкою.

Щодо заперечень відповідача, пов`язаних з тим, що позивачу не було запропоновано посади начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії, яку до 25.09.2022 року займав ОСОБА_12 , позивач зазначив, що в запереченнях відповідач вказав, що цієї вакансії не було, оскільки після звільнення ОСОБА_12 , наказом від 24.09.2022 року № 706 дана посада з 26.09.2022 року була виведена зі штатного розпису, що означає видалення посади зі штатного розпису, а не виведення її поза штат, як стверджував позивач у відповіді на відзив. Цей довід відповідач підтверджує наказом від 24.09.2022 року № 706, який є неналежним доказом, виготовлення якого повністю залежать від волевиявлення відповідача, який міг бути спеціально зроблений для уникнення ним негативних наслідків. Позивач вважає, що відповідач не надав належних доказів, що проведення відповідачем скорочення вакантних посад шляхом видання наказу про виведення посад зі штатного розпису, передбачено локальним нормативним актом (наказ, положення, тощо), а також не надав штатного розпису. Оскільки вжиття заходів для працевлаштування позивача, який потрапив під скорочення, є обов`язком роботодавця, відповідач був зобов`язаний пропонувати всі вакантні посади позивачу, а не виводити їх зі штатного розпису. Фактично своїми діями відповідач умисно штучно і незаконно створив ситуацію, коли були відсутні вакансії керівників, які мали були запропоновані позивачу враховуючи його кваліфікацію та досвід роботи.

Щодо заперечень відповідача, пов`язаних з незадоволенням заяви позивача про переведення за строковим трудовим договором на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії на час відпустки робітниці по догляду за дитиною, позивач зазначив, що працівнику, якого скорочують, у першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або з нижчим рівнем оплати праці), яку працівник може виконувати з урахуванням стану здоров`я. З такою пропозицією роботодавець повинен звертатися до працівника не лише при попередженні про наступне звільнення, але й протягом усього строку попередження, якщо на підприємстві з`являються нові вакансії (наприклад, при звільненні працівників інших категорій). При цьому можуть пропонуватися і виконання роботи за строковими трудовими договорами (наприклад, на час відпустки по догляду за дитиною іншого працівника), роботу на умовах неповного робочого часу тощо. Невиконання цього правила свідчить про неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків.

Щодо заперечень відповідача, пов`язаних з вимогою про стягнення незаконно утриманої заробітної плати при звільненні у розмірі 2484,65 грн., посилання відповідача на застосування аналогії закону і його висновку про продовження строку визначеного ст.127 КЗпП на строк дії воєнного стану, позивач зазначив, що застосувати таку немає жодних законних підстав, оскільки є спеціальний Закон № 2136, яким врегульовано і визначено правила організації трудових відносин на період воєнного стану. Закон № 2136 не звільняє роботодавців від обов`язків визначених ст. 127 КЗпП, не продовжує строку встановленого ст. 127 КЗпП, а посилання відповідача про труднощі пов`язані з військовою агресією РФ, жодним чином не знімають з нього відповідальність за допущені порушення прав позивача.

Крім того позивач наголосив, що відповідач попустив строк подачі доказів, доданих до заперечень від 06.02.2023 року, не навів обґрунтування поважності причин пропуску строків, не надав докази на підтвердження цього, тому позивач заперечує щодо прийняття та врахування доказів, наданих відповідачем із запереченнями на відповідь позивача на відзив від 06.02.2023 року під час розгляду справи по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Люта В.А. підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Ващенко Т.Д. заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві, та просила суд відмовити в його задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , заведеною 20.08.1993 року, з 10.09.2003 року по 16.11.2022 року працював в КП «Харківські теплові мережі» (том І а.с. 29-34).

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» створено на підставі розпорядження Харківської облдержадміністрації від 27.06.2001 року № 429, як новостворений суб`єкт господарювання і веде діяльність з 2001 року.

Відповідно до п. 6.4 Статуту Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», затвердженого заступником директора Департаменту - начальником управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради В. Солошкіним 01.06.2022 року, генеральний директор або особа, на яку покладено у встановленому порядку виконання обов`язків генерального директора, зокрема, видає накази, затверджує локальні акти підприємства, затверджує структуру та штатний розпис підприємства (https://www.hts.kharkov.ua/docs/ustav_2022_06.pdf).

Судом встановлено, що наказом генерального директора ОСОБА_14 №07-к від 04.02.2022 року ОСОБА_13 , провідного інженера групи експлуатації виробничо-економічної служби Слобідської філії, переведено за його згодою на посаду майстра магістрального району №2 тієї ж філії з 07.02.2022 року (том І а.с. 46).

01.03.2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням військового стану, згідно з Указом Президенти України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року та на підставі Акту перевірки стану можливості виконання робіт працівниками підрозділів КП «Харківські» теплові мережі» та про умови для вимушеного простою працівників підприємства у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні військового стану від 24.02.2022 року, керуючись нормами Конституції України, КЗпП України, ЗУ «Про охорону праці» та нормами інших актів чинного законодавства України, наказом генерального директора КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_14 «Про режим роботи підприємства в умовах воєнного стану та оголошення простою в підрозділах підприємства» № 182, оголошено простій з 24.02.2022 року для працівників підприємства, окрім оперативно-чергового, ремонтного персоналу, який забезпечує сталу роботу на об`єктах життєзабезпечення населення та об`єктах критичної інфраструктури міста Харкова, смт. Пісочин, смт. Солоницівка (в тому числі, але не виключно: котельних, ЦТП, ІТП, ТЕЦ-3, ТЕЦ-4, насосних станцій та ін.), водіїв, механізаторів та окремого керівного складу до припинення військового стану, бойових дій, які загрожують життю та здоров`ю працівників підприємства (том І а.с. 48-49).

31.03.2023 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України, згідно з Указом Президенти України від 24.02.2022 року №64/2022 введено воєнний стан та набуттям 24.03.2022 року чинності Закону України від 15.03.2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», наказом генерального директора КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_14 «Про призупинення дії трудового договору з окремими працівниками у період дії воєнного стану» № 188, призупинено з 01.04.2022 року дію трудових договорів з працівниками, які тимчасово припинили виконання робіт за укладеними трудовими договорами, у зв`язку із військовою агресією проти України, до припинення або скасування воєнного стану, або до появи можливості виконання роботи працівниками за укладеними трудовими договорами. Призупинено здійснення оплати праці працівникам, з якими призупинено трудовий договір. Скасовано з 01.04.2022 року раніше оголошений простій (том І а.с. 50-51).

Розпорядженням від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану», відповідно до ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на підприємстві КП «Харківські теплові мережі» у період воєнного стану, передбачено здійснювати комунікацію з працівниками, які фактично відсутні на роботі незалежно від причин відсутності (призупинення дії трудового договору, знаходження на лікарняному, у щорічній відпустці, відпустці без збереження заробітної плати тощо), з використанням технічних засобів електронних комунікацій, шляхом використання системи обміну миттєвими повідомленнями - будь-яких месенджерів: Viber, Telegram, WhatsApp та інших, за номерами телефонів, які зазначені в особових картках працівників за формою П-2. Також зазначено, що відповідно до вказаного розпорядження, доведення інформації та документів до відсутніх працівників (оформлення відпустки, переведення, звільнення, тощо) та фіксації такої процедури здійснювати аналогічно до Порядку фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 року за №1042 (том ІІ а.с. 41-42).

12.09.2022 року наказом генерального директора КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_14 «Про внесення оптимізації та зменшення витрат підприємства» № 615, внесено зміни у штатний розпис підприємства, скорочено посади, зазначені у додатку (том ІІ а.с. 20-29).

Відповідно до Додатку до наказу КП «Харківські теплові мережі» від 12.09.2022 року за № 615, скороченню згідно штатного розпису підлягає одна посада майстра магістрального району №2 Слобідської філії.

Судом встановлено, що до внесення змін у штатний розпис підприємства наказом від 12.09.2022 № 615 у структурі Слобідської філії обліковувалось дві посади майстра магістрального району № 2 Слобідської філії, які обіймали ОСОБА_1 з 07.02.2022 року, згідно з наказом від 04.02.2022 № 7-к та ОСОБА_15 з 20.09.2021 року згідно з наказом від 20.09.2021 № 80-к (том ІІ а.с. 30, 31).

Відповідно до статті 42 КзпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва тощо.

Обидва працівники - ОСОБА_1 та ОСОБА_16 мають однакову кваліфікацію.

Так, ОСОБА_1 згідно з дипломом Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури отримав повну вишу освіту за спеціальністю «Теплогазопостачання і вентиляція» та здобув кваліфікацію інженера-будівельника (том ІІ а.с. 32).

ОСОБА_15 згідно з дипломом Харківського національного університету будівництва та архітектури отримав повну вищу освіту за спеціальністю «теплогазопостачання і вентиляція» та здобув кваліфікацію «спеціаліст з теплогазопостачання і вентиляції» (том ІІ а.с. 33).

За твердженням відповідача обидва працівники мають однакову продуктивність праці.

Судом встановлено, що переважне право на залишенні на роботі було надане ОСОБА_15 на підставі пунктів 1, 2 частини 2 статті 42 КЗпП України: як сімейній особі при наявності двох і більше утриманців (п. 1) та як особі, в сім`ї якого немає інших працівників з самостійним заробітком (п. 2), скільки останній має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 (том ІІ а.с. 35-37).

Дружина ОСОБА_15 ОСОБА_20 наказом ПрАТ «Харківський велосипедний завод» від 18.02.2021 № 11-ок звільнена з роботи згідно з п. 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін, не працює та здійснює догляд за малолітніми дітьми (том ІІ а.с. 34, 38-40).

Верховний Суд зазначає, що стаж роботи сам по собі не є достатньою ознакою переважного права працівника на залишення на роботі (постанова Суду від 14 серпня 2019 р. у справі № 644/2415/16-ц).

При цьому оцінювання працівників та визначення їх переважного права проводиться саме роботодавцем, а не судом. Так, у постанові від 01.10.2018 у справі №569/1607/17-ц Верховний Суд зазначив, що суд не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, оскільки це є прерогативою виключно роботодавця, який володіє повною інформацією про результативність праці, що характеризує ефективність її витрат у виробництві та сфері послуг. Отже, визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці є компетенцією роботодавця».

Судом встановлено, що 14.09.2022 року наказом генерального директора ОСОБА_14 «Про попередження працівника про наступне звільнення» №306-к, попереджено про наступне звільнення 16.11.2022 року на підставі п. 1 ст. 40 КзПП України за скороченням штату ОСОБА_13 (таб. № 4093) - майстра магістрального району № 2 Слобідської філії (том І а.с. 52, 53).

16.11.2022 року наказом №2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту)», ОСОБА_1 звільнено 16.11.2022 року з посади майстра магістрального району №2 Слобідської філії за скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою середньомісячної вихідної допомоги (том І а.с. 147).

ОСОБА_1 вказує, що його звільнення є незаконним і таким, що проведено з порушенням встановленої законодавством процедури, оскільки йому не було запропоновано усі наявні вакантні посади, які були на підприємстві КП «ХТМ» та позивачу необґрунтовано та неодноразово було відмовлено в переведенні його інші посади, що є підставою для скасування наказу №2456 від 16.11.2022 року про звільнення позивача та поновлення його на роботі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбутися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору.

Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частина друга статті 65 ГК України передбачає, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбулося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 25 листопада 2019 року у справі №415/5022/18 (провадження № 61-13980св19)від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17), від 22 січня 2020 року у справі № 451/706/18 (провадження № 61-17296св19), від 27 травня 2021 року у справі № 201/6689/19 (провадження № 61-5965св20), від 24 січня 2022 року у справі № 358/404/20 (провадження № 61-15621св21), від 26 травня 2022 року у справі № 331/267/20 (провадження № 61-21485св21) від 29 вересня 2022 року у справі № 359/2467/20 (провадження № 61-8055св22).

Статтею 49-2 КЗпП України визначено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 21 травня 2020 року у справі № 316/969/16-ц (провадження № 61-38003св18) зазначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Єдиним способом виконання такого обов`язку є пропозиція роботодавця працівнику, який вивільнюється, усіх наявних вакансій та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40 та частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15.

Як вбачається із матеріалів справи у відповідності до наказів від 12.09.2022 року № 615 «Про внесення змін до штатного розпису», від 14.09.2022 року № 306 «Про попередження працівників про наступне звільнення» винесено попередження ОСОБА_13 , що його посада підлягає скороченню. Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення 16.11.2022 року по п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату та запропоновано для працевлаштування вакансії згідно з додатком 1, що є невід`ємною частиною попередження (том І а.с. 53-56).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 15.09.2022 року о 13:45 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами про наступне звільнення, відповідно до якого керуючись ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі розпорядження від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану» 15.09.2022 року о 13:45 ОСОБА_13 (таб. №4093), майстра магістрального району №2 Слобідської філії, через месенджер Viber за його номером телефону НОМЕР_2 , який зафіксовано у картці П-2 як номер для обміну інформацією, було повідомлено про наступне звільнення 16.11.2022 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України та надіслано: наказ від 14.09.2022 року №306-к «Про попередження працівників про наступне звільнення», попередження про звільнення, основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 12.09.2022 року (том ІІ а.с. 47).

Відповідно до копії особової картки 1 (номер документа НОМЕР_3 ) заведеної на підприємстві, яка міститься в матеріалах справи, номером телефона ОСОБА_1 зазначено НОМЕР_2 (том ІІ а.с. 123-124).

З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалося сторонами, що вказані в протоколі від 15.09.2022 року документи, були отримані ОСОБА_1 15.09.2022 року на його мобільний номер телефону в месенджері Viber (том ІІ а.с. 48-54).

19.09.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача згоду на переведення його на посаду начальника дільниці №1 теплового району №1 Індустріальної філії, яка була в основних даних про вакансії КП «Харківські теплові мережі» та надіслав відповідну заяву (том І а.с. 57).

Проте, згідно з наказом генерального директора КП «Харківські теплові мережі» від 19.09.2022 року №47-н «Про переведення працівників», ОСОБА_21 слюсаря ремонту устаткування теплових мереж 6 розряду служби центрального ремонту теплових мереж управління ремонтів, який працював за строковим трудовим договором, переведено постійно за його згодою від 16.09.2022 року на посаду начальника дільниці №1 теплового району № 1 Індустріальної філії з 19.09.2022 року.

Таким чином, на час надання 19.09.2022 року ОСОБА_1 згоди на переведення та відповідної заяви на переведення, посада начальника дільниці №1 теплового району № 1 Індустріальної філії КП «Харківські теплові мережі» була зайнята ОСОБА_22 відповідно до його заяви від 16.09.2022 року (том ІІ а.с. 55, 56).

20.09.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано повідомлення про те, що посада начальника дільниці №1 теплового району № 1 Індустріальної філії КП «Харківські теплові мережі» не є вакантною та надісланий перелік вакансій станом на 20.09.2022 року (том І а.с. 83-85).

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на те, що відповідачем не подано належних доказів переведення ОСОБА_21 на вищевказану посаду оскільки не надано трудової книжки останнього із записом про таке переведення, витяг особової картки П-2 з записом про переведення останнього, відомості з додатку 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» об`єднаної звітності ПДФО та ЄСВ., що на думку позивача ставить під сумнів те, що переведення ОСОБА_23 дійсно мало місце до того, як заяву про переведення на вказану посаду подав позивач.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Як зазначено вище, відповідачем в обґрунтування тієї обставини, що на час подання 19.09.2022 року ОСОБА_1 згоди на переведення та відповідної заяви на переведення на посаду начальника дільниці №1 теплового району № 1 Індустріальної філії КП «Харківські теплові мережі», вказана посада була зайнята ОСОБА_22 , були надані наступні докази: відповідна заява ОСОБА_21 від 16.09.2022 року та наказ генерального директора КП «Харківські теплові мережі» від 19.09.2022 року №47-н «Про переведення працівників», яким останнього переведено постійно за його згодою від 16.09.2022 року на вказану посаду.

Сумніви позивача щодо достатності поданих відповідачем доказів щодо переведення на посаду начальника дільниці №1 теплового району № 1 Індустріальної філії КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_21 ґрунтуються виключно на припущеннях і не доведені жодними належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не приймаються судом до уваги.

Також встановлено, що інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 20.09.2022 року о 09:08 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про оновлений перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 20.09.2022 року (том ІІ а.с. 60).

22.09.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача повідомлення, в якому просив надати йому оновлений перелік вакантних посад станом на 22.09.2022 року (том І а.с. 85-88).

29.09.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 29.09.2022 року (том І а.с. 89-90).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 29.09.2022 року о 16:44 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про оновлений перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 29.09.2022 року (том ІІ а.с. 65).

14.10.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 14.10.2022 року (том І а.с. 96-98).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 14.10.2022 року о 16:19 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про оновлений перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 14.10.2022 року (том ІІ а.с. 71).

04.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 14.10.2022 року (том І а.с. 104-107).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 04.11.2022 року о 16:38 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про оновлений перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 03.11.2022 року (том ІІ а.с. 79).

11.11.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача повідомлення, в якому просив надати йому оновлений перелік вакантних посад станом на 22.09.2022 року (том І а.с. 107-108).

11.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 11.11.2022 року (том І а.с. 108-115).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 11.11.2022 року о 14:12 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про оновлений перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 11.11.2022 року (том ІІ а.с. 88).

11.11.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача згоду на переведення його на посаду юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії та надіслав відповідну заяву (том І а.с. 116-118).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 14.11.2022 року о 10:36 год. складено протокол про надіслання повідомлення ОСОБА_24 (таб. №4093), відповідно до якого керуючись ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі розпорядження від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану» 14.11.2022 року о 10:36 ОСОБА_13 (таб. №4093), майстра магістрального району №2 Слобідської філії, через месенджер Viber за його номером телефону НОМЕР_2 , який зафіксований у картці П-2, як номер для обміну інформацією, було повідомлено про надання документів, що підтверджують його освітньо-кваліфікаційний рівень для зайняття посади юрисконсульта 1 категорії (том ІІ а.с. 92).

14.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано повідомлення, в якому зазначено, що відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, кваліфікаційним вимогам для юрисконсульта 1 категорії є повна юридична освіта відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст); для магістрів - без вимог до стажу роботи, спеціаліста - стаж роботи за професією юрисконсульта ІІ категорії не менше ІІ років, та прохання ОСОБА_1 надати документи, які підтверджують освітньо-кваліфікаційний рівень для зайняття займаної посади (том І а.с. 119-120).

15.11.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача повідомлення, в якому зазначив, що документи для зайняття посади юрисконсульта 1 категорії в нього відсутні, вказав, що має повну вищу освіту за спеціальністю «Теплогазопостачання та вентиляція», що є профільною спеціальністю для КП «ХТМ» та зазначив, що відповідно до ст. 42 КЗпП України має переважне право на залишення на роботі, також просив безвідкладно повідомляти його про всі вакантні посади КП «ХТМ», що відповідають його кваліфікації, в тому числі керівні посади (том І а.с. 120-125).

15.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону надіслано основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 15.11.2022 року (том І а.с. 126-133).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 15.11.2022 року о 16:49 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про оновлений перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 15.11.2022 року (том ІІ а.с. 99).

16.11.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача повідомлення та заяву, в якій просив перевести його за строковим трудовим договором на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_25 (том І а.с. 134-135).

16.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону направлено повідомлення, відповідно до якого посада інженера групи проведення нарахувань служби « Теплозбут » Слобідської філії станом на 16.11.2022 року на є вакантною (том І а.с. 137).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 16.11.2022 року о 13:40 год. складено протокол про надіслання повідомлення ОСОБА_24 (таб. №4093), відповідно до якого керуючись ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі розпорядження від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану» 16.11.2022 року о 13:40 ОСОБА_13 (таб. №4093), майстра магістрального району №2 Слобідської філії, через месенджер Viber за його номером телефону НОМЕР_2 , який зафіксований у картці П-2, як номер для обміну інформацією, було повідомлено, що станом на 16.11.2022 року посада інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії не є вакантною (том ІІ а.с. 104).

16.11.2022 року наказом №2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту)», ОСОБА_1 звільнено 16.11.2022 року з посади майстра магістрального району №2 Слобідської філії за скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою середньомісячної вихідної допомоги (том І а.с. 147).

16.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону направлено повідомлення, відповідно до якого у зв`язку зі звільненням позивача з скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України 16.11.2022 року, його повідомлено про необхідність отримання трудової книжки та копії наказу в управлінні кадрів КП «Харківські теплові мережі» із зазначенням місцезнаходження та графіку роботи, а також вказано про можливість надання письмової згоди щодо отримання трудової книжки поштою (том І а.с. 137-139).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 16.11.2022 року о 14:02 год. складено протокол про надіслання повідомлення та ознайомлення з документами ОСОБА_24 (таб. №4093), відповідно до якого керуючись ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі розпорядження від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану» 16.11.2022 року о 13:40 ОСОБА_13 (таб. №4093), майстра магістрального району №2 Слобідської філії, через месенджер Viber за його номером телефону НОМЕР_2 , було повідомлено про його звільнення за скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України), необхідністю отримати трудову книжку і копію наказу в управлінні кадрів Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», про можливість надання письмової згоди на направлення трудової книжки поштою (том ІІ а.с. 109).

16.11.2022 року ОСОБА_1 через месенджер Viber відправив на адресу відповідача згоду на переведення його на вказану посаду за строковим договором на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника (том І а.с. 140-141).

16.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону повторно направлено повідомлення, відповідно до якого посада інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії станом на 16.11.2022 року на є вакантною (том І а.с. 142).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 16.11.2022 року о 14:36 год. складено протокол про надіслання повідомлення ОСОБА_24 (таб. №4093), відповідно до якого керуючись ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі розпорядження від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану» 16.11.2022 року о 14:36 ОСОБА_13 (таб. №4093), майстра магістрального району №2 Слобідської філії, через месенджер Viber за його номером телефону НОМЕР_2 , який зафіксований у картці П-2, як номер для обміну інформацією, було повторно повідомлено, що станом на 16.11.2022 року посада інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії не є вакантною (том ІІ а.с. 112).

16.11.2022 року стороною відповідача ОСОБА_1 через месенджер Viber на номер його мобільного телефону направлено повідомлення, відповідно до якого у зв`язку зі звільненням позивача з скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України 16.11.2022 року, його повторно повідомлено про необхідність отримання трудової книжки та копії наказу в управлінні кадрів КП «Харківські теплові мережі» із зазначенням місцезнаходження та графіку роботи, а також вказано про можливість надання письмової згоди щодо отримання трудової книжки поштою (том І а.с. 137-139).

Інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 16.11.2022 року о 14:37 год. складено протокол про надіслання повідомлення та ознайомлення з документами ОСОБА_24 (таб. №4093), відповідно до якого керуючись ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі розпорядження від 26.04.2022 року №В-6 «Про спрощений обмін кадровими документами в умовах воєнного стану» 16.11.2022 року о 14:37 ОСОБА_13 (таб. №4093), майстра магістрального району №2 Слобідської філії, через месенджер Viber за його номером телефону НОМЕР_2 , було повторно повідомлено про його звільнення за скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України), необхідністю отримати трудову книжку і копію наказу в управлінні кадрів Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», про можливість надання письмової згоди на направлення трудової книжки поштою (том ІІ а.с. 114).

Таким чином відповідно до ст. 49-2 КЗпП України позивач за 2 місяці був належним чином попереджений про наступне звільнення та йому було запропоновано іншу роботу, винесений наказ від 14.09.2022 року № 306-к «Про попередження працівників про наступне звільнення», «Попередження про звільнення» та переліки вакансій КП «ХТМ» станом на 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, 29.09.2022 року, 14.10.2022 року, 03.11.2022 року, 11.11.2022 року, 15.11.2022 року, які були запропоновані позивачу для працевлаштування.

Разом з тим, позивачем, крім заяви від 19.09.2022 року на переведення його на посаду начальника дільниці №1 теплового району Індустріальної філії, заяви від 11.11.2022 року на переведення його на посаду юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії та заяви від 16.11.2022 року на переведення його на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії, згоду на переведення на жодну з інших вакантних посад, що зафіксовані у переліках вакансій станом на 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, 29.09.2022 року, 14.10.2022 року, 03.11.2022 року, 11.11.2022 року та 15.11.2022 року, не надано.

Як встановлено судом, станом на 19.09.2022 року посада начальника дільниці №1 теплового району Індустріальної філії була зайнята.

Для зайняття посади юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії у позивача відсутня відповідна освіта.

Посада інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії не була вакантною та жодного разу не була включена у перелік вакансій.

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на те, що відповідач був зобов`язаний запропонувати йому також виконання роботи за строковим трудовим договором на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_26 .

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується, зокрема, гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, якщо працівник відсутній у зв`язку із хворобою, відрядженням, відпусткою посада, яку він займає, не є вакантною.

Частиною другою статті 23 КЗпП України передбачено, що строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відтак, посада жінки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не є вакантною і прийняття працівників на таку посаду можливе лише за строковим трудовим договором на період до виходу з відпустки для догляду за дитиною основного працівника.

В ході розгляду справи встановлено, що КП «ХТМ» позивачеві не було запропоновано посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії (на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника), тому суд виходить з того, що така посада, у розумінні чинного законодавства, не може вважатися вакантною.

Вказане узгоджується із постановою Верховного Суду у справі №462/303/17 від 16 червня 2020 року.

Щодо посилання позивача на те, що йому не була запропонована досада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії, з якої 25.10.2022 року за згодою сторін був звільнений ОСОБА_27 слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що начальник аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії ОСОБА_27 на підставі заяви від 24.10.2022 року був звільнений з роботи за згодою сторін наказом від 15.10.2022 року №2140 (том ІІ а.с. 116, 119).

Наказом від 24.10.2022 року № 706 вказана посада була виведена зі штатного розпису підприємства поряд з іншими посадами, зазначеними у додатку до наказу від 24.10.2022 № 706 (том ІІ а.с. 117, 118).

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що ненадання відповідачам нормативного акту, або локального акту по КП «ХТМ», який дозволяє виводити поза штат посаду таку посаду, ставить під сумнів те, що виведення зі штатного розпису підприємства з 26.10.2022 посади начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії дійсно мало місце, а також на те, що виведення цієї посади поза штат не звільняє відповідача від обов`язку запропонувати таку роботу позивачеві.

Як вже було зазначено, право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис закріплено у статті 64 ГК України, згідно з якою підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на виключну компетенцію роботодавця визначати кадрову політику підприємства.

Крім того щодо твердження позивача що відповідачем не доведено, що в суд ним помилково було подано неправильний перелік на 91 вакансію, в той час, як позивачеві через месенджер Viber за його номером телефону був направлений правильний перелік вакансій станом на 12.09.2022 року на 90 вакансій, суд зазначає наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, що не заперечувалося сторонами, інженером 1 категорії управління кадрів ОСОБА_28 через месенджер Viber за номером телефону позивача направлено разом із попередженням про скорочення посади, яку обіймав позивач, перелік вакансій станом на 12.09.2022 року в кількості 90 штук, згідно з додатком 1, що є невід`ємною частиною попередження (том І а.с. 53-56). 15.09.2022 року о 13:45 год. складено протокол про ознайомлення ОСОБА_13 (таб. № 4093) з документами про наступне звільнення та основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 12.09.2022 року

Разом з тим, до відзиву на позов відповідачем додано до матеріалів справи основні дані про вакансії КП «Харківські теплові мережі» станом на 12.09.2022 року, відповідно до яких кількість вакансій станом на 12.09.2022 року складає 91 посада.

Як зазначено вище, відповідач зазначив, що станом на 12.09.2022 року спочатку був сформований перелік вакансій з переліком вакантних посад у кількості 91 одиниці, у який помилково включена посада заступника начальника Індустріальної філії з виробництва, яка була виведена із штатного розпису підприємства наказом від 08.09.2022 року № 608. Після виявлення помилки був сформований перелік вакансій станом на 12.09.2022 з переліком вакантних посад у кількості 90 одиниць, який не містить посаду заступника начальника Індустріальної філії з виробництва. Позивачу через месенджер Viber за його номером телефону був направлений правильний перелік вакансій станом на 12.09.2022 року на 90 вакансій, а при формуванні додатків до відзиву на позовну заяву помилково прикладений перелік вакансій станом на 12.09.2022 на 91 вакансію.

З матеріалів справи КП «ХТМ» надано копію наказу від 08.09.2022 року № 608 «Про внесення змін в доповнень до штатного розпису підприємства», відповідно до якого у зв`язку з виробничою необхідністю, на підставі службовий записок керівників підрозділів підприємства виведено зі штатного розпису, в тому числі, посаду заступника начальника Індустріальної філії з виробництва (том ІІ а.с. 187-190).

Таким чином відповідачем доведено той факт, що посада заступника начальника Індустріальної філії з виробництва, яка виведена вказаним наказом № 608 від 08.09.2022 року виведена зі штату, станом на час формування переліку вакансій 12.09.2022 року не була вакантною, та відповідачем визнано, що до відзиву на позов подано помилковий перелік вакансій КП «Харківські теплові мережі» станом на 12.09.2022 року, відповідно до яких кількість вакансій станом на 12.09.2022 року складає 91 посада.

Отже, в судовому засіданні безспірно встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням воєнного стану, внаслідок чого підприємство не могло в повному обсязі здійснювати господарську діяльність та забезпечувати роботою частину працівників підприємства, відбулися зміни у структурі штату підприємства і скорочення значної кількості посад, в тому числі скорочено посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», а якій працював позивач.

Таким чином, звільнення позивача за скороченням штату по п. 1 статті 40 КЗпП України здійснено з дотриманням вимог статті 49-2 КЗпП України, з урахуванням приписів Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання незаконним і скасування наказу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 та поновлення ОСОБА_1 на посаді майстра магістрального району № 2 Слобідської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з 16.11.2022 року, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що у письмовому поясненні, яке надійшло до суду 14.02.2023 року, позивач просив не приймати до розгляду та не брати до уваги докази, подані відповідачем з запереченнями на відповідь позивача на відзив від 06.02.2023 року.

Так, відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як пояснила представник відповідача в ході розгляду справи, відповідачем додатково подані докази разом із запереченням на відповідь на відзив з метою спростування сумнівів сторони позивача у наведених у відзиві обґрунтувань заперечень КП «ХТМ» та поданих відповідачем доказів.

Інформація, зазначена у наведених доказах, позивачем не спростована, у суду немає підстав для неврахування цих доказів, поданих відповідачем з метою встановлення дійсних фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства.

Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача при його звільненні, тому також відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі частини другої статті 235 КЗпП України та відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 237-1 КЗпП України.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання КП "Харківські теплові мережі" внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 , про переведення на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом №07-к від 04.02.2022 року суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до наказу № 07-к від 04.02.2022 року ОСОБА_1 переведено на посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії.

За твердженням позивача, отримавши при звільнені трудову книжку останнім встановлено, що в ній відсутній запис про його переведення на вказану посаду, що не заперечувалося відповідачем.

Відповідно до частини З статті 48 КЗпП роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Судом встановлено, що Трудова книжка позивача до моменту його звільнення перебувала в управління кадрів відповідача, що не заперечувалося відповідачем, та була видана йому лише при звільнені.

Згідно з частиною 4 статті 48 КЗпП, порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 27.04.1993 року прийнято постанову N 301 "Про трудові книжки працівників".

На виконання пункту 5 постанови КМУ "Про трудові книжки працівників" Міністерством праці було затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (наказ від 29.07.1993 року № 58) (далі - Інструкція).

З 10.06.2021 року змінилися правила обліку трудової діяльності працівника згідно ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі".

Цим Законом передбачається внесення змін, зокрема, до ст. 48 КЗпП України, якою передбачається, що облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Разом з тим, ведення паперових трудових книжок не було скасовано. Постанова КМУ від 27.04.1993 року N 301 "Про трудові книжки працівників" і Інструкція є чинними.

Пункт 2.4. Інструкції встановлює, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Судом встановлено, що відомості про переведення ОСОБА_1 з 07.02.2022 року на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії КП «ХТМ» згідно з наказом від 04.02.2022 року №7-к були включені до податку 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» об`єднаної звітності ПДФО та ЄСВ за І квартал 2022 року засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

ОСОБА_1 під особистий підпис був ознайомлений з наказом від 04.02.2022 року про його переведення майстром магістрального району №2 Слобідської філії, відомості про наказ від 04.02.2022 року №7-к внесені до особової картки П-2 ОСОБА_1 та засвідчені його підписом.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не звертався до КП «ХТМ» з вимогою про внесення запису в трудову книжку про переведення його майстром магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом від 04.02.2022 року за №7-к, як це передбачено частиною 3 ст. 48 КЗпП України, оскільки вимоги цієї статті поширюються на працівників, трудові книжки яких зберігаються у працівників. Проте, як встановлено судом, трудова книжка позивача до моменту звільнення перебувала в управлінні кадрів відповідача і була видана йому лише при звільнені.

Таким чином КП «ХТМ» допустило порушення вимог нормативних актів, що регулюють питання ведення трудових книжок працівників, зокрема Інструкції, оскільки відповідачем не було внесено до трудової книжки позивача запису про переведення на посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії.

З огляду на викладене позовна вимога позивача про зобов`язання КП "Харківські теплові мережі" внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про переведення на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом №07-к від 04.02.2022 року, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача незаконно утриманої КП "Харківські теплові мережі" заробітної плати у розмірі 2484,65 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідач наголосив, що при нарахуванні заробітної плати позивачу за лютий 2022 року була допущена рахункова помилка у зв`язку із відсутністю організаційних і технічних умов для здійснення господарської діяльності КП «ХТМ» у повному обсязі через військову агресією РФ проти України та під час воєнного стану наказом КП «ХТМ» від 01.03.2022 року № 182 на підприємстві оголошено простій, у подальшому, у зв`язку зі складнощами у роботі підприємства, наказом з 31.03.2022 року №188 на підставі ЗУ «Про організацію трудових відносин у період воєнного стану» з 01.04.2022 року скасований раніше оголошений простій та трудові відносини призупиненні з 01.04.2022 року із більшістю працівників підприємства. Нарахування заробітної плати за лютий 2022 року здійснювався у березні 2022 року, при відсутності документів обліку робочого часу за лютий 2022 року (табелів), виходячи з посадових окладів та тарифних ставок працівників за повний місяць, у зв`язку з цим мали місце рахункові помилки, виправлення яких було здійснено в липні-серпні 2022 року, після відновлення дії трудових договорів з відповідними фахівцями та складання табелів обліку робочого часу за лютий 2022 року.

Судом встановлено, що копія довідки про нарахування та виплату заробітної плати надсилалась ОСОБА_1 на месенджер Viber, а також довідка про нарахування та виплату заробітної плати за період з січня 2022 року по листопад 2022 року була надана представнику позивача на адвокатський запит.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2022року нарахування заробітної плати позивачу період з 24 по 28 лютого проводилось за повний місяць, без врахування простою введеного наказом №182 від 01.03.2022 року. В липні 2022 року відповідач здійснив коригування заробітної плати позивача за період з 24-28 лютого з урахуванням простою та нарахував за цей період 2175,77 грн.. В серпні 2022 року відповідач здійснив додаткове коригування заробітної плати позивача, а саме: відрахував з сум, нарахованих за лютий 2022 року заробітну плату за період з 24-28 лютого та доплату за вислугу років за цей період, та відкоригував нараховані у липні суми - відрахував суму нараховану погодинно та доплату за вислугу років. Загальна сума відкоригована у серпні - 3125,34, за винятком податків та зборів - 2484,65 грн. (том ІІ а.с. 129, 130).

Вказана сума в розмірі 2484,65 грн. в подальшому була утримана з позивача при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

При вирішенні трудових спорів тягар доведення правомірності вчинення роботодавцем дій або бездіяльності відносно працівника (позивача), якщо такі дії або бездіяльність мають бути вчинені ним відповідно до закону, покладається повною мірою на роботодавця.

Разом з тим, за змістом положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не звільняє позивача процесуального обов`язку доведення наявності права на отримання відповідних сум.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.08.2020 року у справі №266/6853/18 (провадження №61-9549св19).

Зі змісту довідки про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого по серпень 2022 року вбачається, що заступником головного бухгалтера з фінансів та розрахункам персоналом ОСОБА_29 відкориговані помилково нараховані суми та загальна сума боргу за вказаний період, з урахуванням податків та зборів, склала 2484,65 грн.

Встановлено, що позивачу при звільненні було нараховано 16670,62 грн. компенсації за невикористані дні відпустки та 15880,00 грн. вихідної допомоги. Відрахування зайво нарахованої суми за лютий 2022 року в розмірі 2484,65 грн. було здійснено з суми компенсації за дні невикористаної відпустки.

Позивач наголосив, що відрахування боргу у сумі 2484,65 грн. КП «ХТМ» проведено при звільнені ОСОБА_1 16.11.2022 року, тобто в порушення вимог ст. 127 КЗпП України відрахування здійснені відповідачем у строк понад 30 днів з дня виплати та без відповідного наказу.

Сам розрахунок вищезазначеної суми в розмірі 2484,65 грн., наведений КП «ХТМ» в довідці про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого по серпень 2022 року, позивачем не спростований та в ході судового розгляду справи не доведено наявності права ОСОБА_1 на отримання вказаної суми від КП «ХТМ», як суми заборгованості з заробітної плати.

Разом з тим питання дотримання відповідачем встановленого строку здійснення відрахування вищевказаної суми та порядку такого відрахування, не є предметом розгляду у даній справі, а тому вказані вище доводи позивача жодним чином не доводять факту того, що КП «ХТМ» має заборгованість із заробітної плати перед позивачем ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача незаконно утриманої КП "Харківські теплові мережі" заробітної плати у розмірі 2484,65 грн. задоволенню не підлягає, у зв`язку з недоведенням права позивача на отримання вказаної суми заробітної плати.

При цьому суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

З п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 08.12.2022 року, з якого вбачається, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту ОСОБА_1 у таких обсягах: надання усних консультацій у сфері трудового законодавства, складання адвокатського запиту до КП «Харківські теплові мережі» з метою отримання доказів для підготовки позовної заяви Клієнта (документів, необхідних в обґрунтування нарахувань та виплат, здійснених при звільненні та правомірність скорочення), підготовка позовної заяви до суду у зв`язку з незаконним скороченням з роботи в КП «ХТМ» (правовий аналіз наданих Клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви, складання розрахунку позовних вимог, складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат), підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви), підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу. Адвокатський гонорар становить 19500 грн. (том І а.с. 62-63).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст.137 ЦПК, вважає розмір витрат, зазначений позивачем, співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило, отже суд вважає, що судові витрати за надання професійної правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Зважаючи на те, що судом з п`яти заявлених позовних вимог задоволено одну позовну вимогу (тобто 25 % від загального обсягу заявлених вимог), витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 3900 грн.

Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Скопенко Василь Вікторович про скасування наказу та поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про переведення на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом №07-к від 04.02.2022 року.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3900 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 від 26.12.2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11;

третя особа - директор Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Скопенко Василь Вікторович, , юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Повне рішення складено 21 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Федорова