Справа № 2-347/09
Провадження № 6/288/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудника М. І.,

за участю секретаря судового засідання - Колодяжної Н.В.,

представника заявника Єреми М.Р.,

представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Даніліної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у режимі відеоконференції заяву боржника ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває заява боржника ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З наданої заявником заяви вбачається, що у провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебувала справа № 2-347/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

10.08.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (згодом назва змінена на АТ «Райффайзен Банк Аваль») укладено кредитний договір № 014/0983/82/59105.

Попільнянський районний суд Житомирської області рішенням від 04.09.2009 року задовольнив позовні вимоги Райффайзен Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором та постановив стягнути 1041098,09 гривень, в іншій частині позову відмовлено.

05.11.2009 року апеляційний суд Житомирської області скасував рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 04.09.2009 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Райффайзен Банк про звернення стягнення на предмет іпотеки та визначення способу реалізації предмета іпотеки. Постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку й господарських споруд шляхом проведення прилюдних торгів.

04.06.2010 року Верховний Суд України відхилив касаційну скаргу на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 04.09.2009 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 05.11.2009 року у зв`язку з відсутністю підстав для скасування судового рішення. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 05.11.2009 року залишено без змін.

Попільнянський районний суд Житомирської області 18.10.2010 року видав виконавчий лист № 2-347/09 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/0983/82/59105 від 10.08.2007 року на суму 1041098,09 гривень на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль».

26.08.2016 року Державний виконавець Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Мазур О.М. відкрив виконавче провадження № 52043603.

29.06.2017 року між Райффайзен Банком та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором перейшло до ПАТ «КІБ».

29.06.2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Довіра та гарантія».

27.01.2021 року ОСОБА_1 внесла останній платіж та погасила заборгованість перед ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за Кредитним договором № 014/0983/82/59105 від 10.08.2007 року, що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера № 23/27/01/21 та Довідкою про відсутність заборгованості № ДГ 27/01/2021.

27.01.2021 року директор ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» Лукаш О.А. видав Довідку про відсутність заборгованості № ДГ 27/01/2021, відповідно до якої зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним Договором № 014/0983/82/59105 повною мірою виконані, а ТОВ «Довіра та гарантія» не має будь-яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 .

17.05.2021 року ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/783/21 задоволено заяву ТОВ «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження № 52043603.

У даній справі обов`язок боржника відсутній у зв`язку із сплатою ОСОБА_1 на користь «ФК «Довіра та гарантія» заборгованості у добровільному порядку, що підтверджується Довідкою. В Довідці вказано, що станом на 27.01.2021 року ОСОБА_1 повною мірою виконала зобов`язання за Кредитним договором.

В межах виконавчого провадження № 52043603 ні вилучення, ні зарахування коштів ОСОБА_1 на рахунок Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі не було здійснено. Тобто стягнення коштів боржника державним виконавцем не здійснювалось.

Так, у цьому випадку мало місце припинення обов`язку боржника без посередництва державної виконавчої служби, тобто поза межами виконавчого провадження. Факт наявності відкритого виконавчого провадження в момент погашення заборгованості за кредитним договором абсолютно не свідчить, що воно здійснювалося в межах виконавчого провадження

Додатковим підтвердженням добровільності виконання зобов`язань є те, що відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 52043603 після його відкриття 26.08.2016 року суттєвих дій не вчинялися державним виконавцем, а приймалися переважно процедурні постанови як, наприклад, постанова про передачу виконавчого провадження, про прийняття виконавчого провадження, акт державного виконавця про працю боржника в ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», що знаходиться за адресою: місто Житомир, Корольовський район, вулиця Пушкінська, 32/8, тощо.

Більше того, ті дії, що таки вчинялися, не вплинули на добровільність виконання своїх зобов`язань Іпотекодавцем та боржником.

Отже, на даний момент у боржника відсутній обов`язок із сплати заборгованості, оскільки боржник повною мірою виконав зобов`язання за Кредитним договором. Сплата заборгованості здійснювалась поза межами виконавчого провадження. Окрім цього, стягувачем у даній справі є саме ТОВ «Довіра та гарантія», оскільки заміна сторони виконавчого провадження відбулася на підставі ухвали суду, що набрала законної сили. Оскільки заборгованість у боржника відсутня, а законний стягувач у виконавчому провадженні - ТОВ «Довіра та гарантія», то заява боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, заявник просить зупинити виконання за виконавчим листом № 2-347/09 від 18.10.2010 року до розгляду даної заяви та визнати виконавчий лист № 2-347/09 від 18.10.2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення даної заяви.

Суд, заслухавши представників заявника та стягувача, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження від 29 грудня 2022 року, Попільнянським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального МУМЮ (м. Київ) 26 серпня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52043606, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач: Київська регіональна дирекція ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» /а.с. 9/.

Згідно Довідки № ДГ27/01/2021 про відсутність заборгованості від 27 січня 2021 року, виданої директором ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», право вимоги за Кредитним договором 014/0983/82/59105 від 10.08.2007 року, що первинно був укладений між ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», далі новий кредитор, на підставі Договору 114/42-ДГ від 29.06.2017 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». Станом на 27.01.2021 року ОСОБА_1 повною мірою виконані зобов`язання за Кредитним договором. Новий кредитор не має будь яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 в частині виконання умов Кредитного договору /а.с. 10/.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основні засади виконавчого провадження визначені у статті 2 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення в тому числі на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частини 1 статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частина 3 статті 432 ЦПК України визначає, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом /частина 4 статті 432 ЦПК України/.

За змістом норми статті 432 ЦПК України, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Як вбачається з наданої заявником Довідки № ДГ27/01/2021 від 27.01.2021 року /а.с. 10/, ОСОБА_1 повною мірою виконала зобов`язання за кредитним договором, новий кредитор не має будь-яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 в частині виконання умов Кредитного договору.

Як вбачається зі змісту статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог статті 600 ЦК України, зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Таким чином, оскільки обов`язок боржника за виконавчим листом відсутній, то як наслідок виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, з огляду на погашення боржником ОСОБА_1 перед стягувачем ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» заборгованості у повному обсязі та відсутності претензій у стягувача, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1-3 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 212, 258-261, 353, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2-347/09 від 18.10.2010 року, виданий Попільнянським районним судом Житомирської області таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник