Провадження №2/523/1282/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - постачання», АТ «Одесагаз», третя особа без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Ленінський-23» про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», третя особа без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Ленінський-23» про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на спадщину, видане приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу. 31 серпня 2010 року, квартира складається із однієї кімнати, житловою площею 27,6 кв.м. загальною площею 44,5 кв.м.

В будинку, де розташовано квартира встановлений загальнобудинковий прилад обліку споживання газу, проте у більшості квартир встановлені індивідуальні лічильники споживання газу. Лічильники не встановлені лише в декількох квартирах, на які розподіляється залишкова вартість за різницею в показаннях загальнобудинкового лічильника і індивідуальних лічильників мешканців квартир в будинку АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про стан розрахунків з ТОВ «Одесгаз-постачання». За період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року обсяг природного газу встановлений: За грудень 2020 року - 69,75 кубометрів, на суму 606,83 грн. (сплачено 206,68 грн.), за січень 2021 року - 116,08 кубометрів на суму 811,40 грн. (сплачено 180 грн.), за лютий 2021 року - 90,50 кубометрів на суму 632,60 (не сплачено), за березень 2021 року-16,22 кубометрів На суму 113,38 грн. (сплачено 200,00), за квітень 2021 року - 28,4 кубометрів на суму 250,34 (не сплачено), за травень 2021 року -11,17 кубометрів на суму 102,76 (сплачено 220,00 грн.)

Залишок заборгованості за підсумками даних оператора ГРМ становить 2485,67 грн. З розрахунками відповідача обсягу спожитого природного газу та наявності заборгованості в сумі 2485,67 грн. позивачка не згодна з наступних підстав.

Так відповідно до положень ст. 6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з якого визначено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу не відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі з 1 січня 2018 року і у разі невстановлених населенню у строках зазначені у цьому законі (до 1 січня 2018 року), лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами встановленими Кабінетом Міністрів України.

Позивачка не відмовлялась від встановлення індивідуального лічильника природного газу, не чинила перешкод представникам ТОВ «Одесагаз-постачання» у доступі до квартири для встановлення лічильника природного газу, а навпаки зверталась до відповідача із заявою у якій просила встановити їй квартирний прилад обліку споживання природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Про питання споживання природного газу», встановлені норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу:

-Вид споживання: плита газова у разі відсутності централізованого постачання гарячої води та газового водонагрівання - 5, 39 куб. метрів норми споживання «людина-місяць».

Загальна сума сплати становить: за грудень 2020 рік: 5,39 х 8,7 грн. = 46,89 грн. за січень 2021 рік: 5,39 х 6,99 грн. = 37,68 грн. за лютий 2021 рік: 5,39 х 6,99 грн. = 37,68 грн., а, березень 2021 рік: 5,39 х 6,99 грн. = 37,68 грн., за квітень 2021 рнс: 5,39 х 8,75 грн. = 77,16 грн., за травень 2021 рік: 5,39 х 9,2 грн. = 49,60 грн.

Відповідачем здійснювались розрахунки в період з 01.12.2020 року до 31.05.2021 року в загальному обсязі 332,33 куб. метрів замість 32,34 куб. метрів, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143.

Позивачкою фактично сплачено 756 грн., а тому вона повинна була сплатити 256 грн. 69 коп., тобто переплата за вказаний період складає (765 грн. - 256,69 грн. = 499,8 грн.)

На підставі викладеного позивачка просить, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» встановити в найкоротший термін індивідуальний лічильник газу в квартирі АДРЕСА_1 , здійснити перерахунок за спожитий природний газ за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року, а також здійснювати розрахунок природного газу відповідно до норм чинного законодавства, а саме постановою Кабінета Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143, укласти індивідуальний договір з газопостачання та розподілу природного газу відповідно до типового договору.

Рух справи.

Заочним рішенням суду від 14.09.2021р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - постачання», АТ «Одесагаз», третя особа без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Лінінський-23» про зобов`язання вчинити певні дії були задоволені у повному обсязі.

ТОВ « Одесагаз-Постачання» звернулось із заявою про перегляд заочного рішення від "14" вересня 2021 року по справі № 523/12103/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - постачання», третя особа без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Лінінський-23» про зобов`язання вчинити певні дії

Ухвалою суду від 28.02.2022р. заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від від "14" вересня 2021 року по справі № 523/12103/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - постачання», третя особа без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Лінінський-23» про зобов`язання вчинити певні дії було скасовано.

Ухвалою суду від 19.05.2022р. було залучено до участі в справі в якості співвідповідача АТ «Одесагаз».

08.11.2022р. позивачка звернулась із заявою про зміну позовних вимог. У даній заяві позивачка фактично не змінювала підстави заявлених позовних вимог, але уточнила позовні вимоги та просила:

1. Зобов`язати АТ «Одесагаз» встановити індивідуальний лічильник газу в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати АТ «Одесагаз» укласти з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індивідуальний договір на розподілу природного газу.

3. Зобов`язати Товариство обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» () здійснити перерахунок за спожитий природний газ за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року, абоненту ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_1 , відповідно до норми споживання за одну людину, відповідно до Постанови Кабінета Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В процесі розгляду справи представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Степська Л.М. підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

В процесі розгляду справи представник АТ «Одесагаз» просив надати йому час для підготовки відзиву на позовні вимоги. Однак в останні судові засідання жодного разу не з`явився, відзив на позов не подав.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз постачання» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представники Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-23» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись.

На підставі викладеного, суд ухвалює рішення на підставі наявних матеріалів.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на спадщину, видане приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу. 31 серпня 2010 року, квартира складається із однієї кімнати, житловою площею 27,6 кв.м. загальною площею 44,5 кв.м.

В будинку, де розташовано квартира позивачки встановлений загальнобудинковий прилад обліку споживання газу, проте у більшості квартир встановлені індивідуальні лічильники споживання газу. Лічильники не встановлені лише в декількох квартирах, на які розподіляється залишкова вартість за різницею в показаннях загальнобудинкового лічильника і індивідуальних лічильників мешканців квартир в будинку АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про стан розрахунків з ТОВ «Одесгаз-постачання». За період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року обсяг природного газу встановлений: За грудень 2020 року - 69,75 кубометрів, на суму 606,83 грн. (сплачено 206,68 грн.), за січень 2021 року - 116,08 кубометрів на суму 811,40 грн. (сплачено 180 грн.), за лютий 2021 року - 90,50 кубометрів на суму 632,60 (не сплачено), за березень 2021 року-16,22 кубометрів На суму 113,38 грн. (сплачено 200,00), за квітень 2021 року - 28,4 кубометрів на суму 250,34 (не сплачено), за травень 2021 року -11,17 кубометрів на суму 102,76 (сплачено 220,00 грн.)

Залишок заборгованості за підсумками даних оператора ГРМ становить 2485,67 грн. З розрахунками відповідача обсягу спожитого природного газу та наявності заборгованості в сумі 2485,67 грн..

З матеріалів справи убачається, що позивачка зверталась до АТ «Одесагаз» з приводу встановлення індивідуального лічильника.

Листом від 22.01.2021р. АТ «Одесагаз» повідомило, що відповідач не має можливості без відповідного бюджетного фінансування встановити лічильник та рекомендували звернутись до районної адміністрації. (а.с. 10)

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011р. № 3533-VI (у редакції станом 20.01.2018р.) Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні було встановлено, що в будинку, де розташована квартира позивачки встановлений загальнобудинковий прилад обліку споживання газу.

Однак позивачем не надані докази того, що квартира АДРЕСА_1 використовуються газ для опалення та/або для підігріву води та приготування їжі.

Отже фактично газ в квартирі АДРЕСА_1 використовуються тільки для приготування їжі.

Отже АТ «Одесагаз», як суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території м. Одеси зобов`язаний був встановити індивідуальний лічильник у споживача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 у термін до 1 січня 2021 року.

В судовому засіданні відповідачем не надано доказів того, що АТ «Одесагаз» позбавлений можливості встановити лічильник природнього газу до квартири АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, суд уважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання АТ «Одесагаз» встановити індивідуальний лічильник природнього газу в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Окрім того, необхідно зобов`язати АТ «Одесагаз» укласти з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індивідуальний договір на розподілу природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Про питання споживання природного газу», встановлені норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу:

Вид споживання: плита газова у разі відсутності централізованого постачання гарячої води та газового водонагрівання - 5, 39 куб. метрів норми споживання «людина-місяць».

Відповідачем здійснювались розрахунки в період з 01.12.2020 року до 31.05.2021 року в загальному обсязі 332,33 куб. метрів замість 32,34 куб. метрів, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143.

Отже необхідно зобов`язати Товариство обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» () здійснити перерахунок за спожитий природний газ за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року, абоненту ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_1 , відповідно до норми споживання за одну людину, відповідно до Постанови Кабінета Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143.

В даному випадку суд застосовує період саме з 01.01.2021р., тобто згідно приписів ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011р. № 3533-VI (у редакції станом 20.01.2018р.)

Правові підстави ухваленого рішення.

Захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється Законом України "Про захист прав споживачів", «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

За нормами ч.ч.2, 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Частиною другою статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено: з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (статтю 2 доповнено новою частиною згідно із Законом № 2260-VIII від 21.12.2017).

Статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено: суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані:

1) забезпечити встановлення лічильників газу:

а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:

комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року;

для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року;

тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Таким чином, Законом покладено обов`язок на встановлення споживачу індивідуального лічильника саме на газорозподільне підприємство, за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу.

При цьому позивач є споживачем природного газу, а газопостачальне підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - постачання» виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Позивачка не відмовлялась від встановлення їй індивідуального лічильника природного газу і не чинив перешкоди представникам відповідача для встановлення лічильника, а навпаки, звертався із заявами з проханням встановити їй квартирний прилад обліку споживання природного газу.

Позивач сплачував за газопостачання за встановленими тарифами, в яких передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі індивідуальних, тому відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі до 01.01.2021 року.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 07.11.2018 року № 214/2435/17, а також висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 12.02.2020 року у справі № 176/1664/18, від 02.09.2020 року у справі № 725/5727/18, від 25.11.2020 року у справі № 947/26219/19. Суд вважає необхідним зазначити, що в даних постановах колегії суддів не враховують дату встановлення загальнобудинкового лічильника, а також те, що на час розгляду усіх наведених справ кінцевий термін, у який суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, ще не настав.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав(ст. 4 вказаного Закону).

Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено: крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», АТ «Одесагаз», третя особа без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Ленінський-23» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» (код , юридична адреса: м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1) встановити за власний рахунок індивідуальний лічильник газу в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1) укласти з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індивідуальний договір з розподілу природного газу на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Товариство обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» () здійснити перерахунок за спожитий природний газ за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року, абоненту ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо квартири АДРЕСА_1 , відповідно до норми споживання за одну людину, відповідно до Постанови Кабінета Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143.

5. Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» () на користь Держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

6. Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1) на користь Держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя : В.К. Кисельов

Складено та підписано 07.03.2023