Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю:

представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Павлюка І.О.,

секретаря судового засідання - Крейс О.М.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до територіальної громади м. Кобеляки в особі Кобеляцької міської ради, треті особи: державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Руслан Валентинович, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Кобеляки в особі Кобеляцької міської ради, третя особа: державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Р. В. про визначення права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2018 році помер її батько, ОСОБА_5 , після смерті якого позивач та її брат, ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги подали заяви про прийняття спадщини до Кобеляцької державної нотаріальної контори.

ОСОБА_5 тривалий час проживав разом з ОСОБА_6 , після смерті якої в 2008 році став її єдиним спадкоємцем за заповітом. Після смерті батька позивача, ОСОБА_5 було знайдено оригінал державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_7 , відповідно до якого останній передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,80 га на території Шенгурівської сільської ради. В подальшому позивач дізналася що ОСОБА_7 є мачухою ОСОБА_8 , який у свою чергу був чоловіком ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_8 має бути віднесений до четвертої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_7 , всі його права як спадкоємця перейшли до ОСОБА_6 та в подальшому від неї до батька позивача, ОСОБА_5 .

Водночас, при зверненні позивача до Кобеляцької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту з огляду на не підтвердження у встановленому законом порядку факту родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_1 прохала суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановити факт постійного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 5,80 га сільськогосподарського використання, розташованої на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала на праві власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю № 134 виданого 24.11.1998 року Кобеляцькою райдержадміністрацією.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

29.09.2022 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Кобеляки в особі Кобеляцької міської ради, третя особа: державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Р. В. про визначення права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2018 році помер його батько, ОСОБА_5 , після смерті якого позивач та його сестра, ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги подали заяви про прийняття спадщини до Кобеляцької державної нотаріальної контори. Водночас, при зверненні позивача до Кобеляцької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту з огляду на відсутність підтвердження у встановленому законом порядку факту родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 прохав суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановити факт постійного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 5,80 га сільськогосподарського використання, розташованої на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала на праві власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю № 134 виданого 24.11.1998 року Кобеляцькою райдержадміністрацією.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року цивільну справу № 532/1654/22 за позовом ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 532/1651/22 за позовом ОСОБА_3 , присвоєно об`єднаній справі № 532/1654/22.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_9 , представник позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , адвокат Павлюк І. О., в судовому засіданні позов підтримали та прохали задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Третя особа державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Руслан Валентинович в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі Кобеляцької державної нотаріальної контори, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, прохала позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_9 , представника позивачів адвоката Павлюка І. О., свідків, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_1 , батьком якої зазначено ОСОБА_5 (а. с. 188).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 11 вересня 1983 року ОСОБА_1 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а. с. 190).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , батьком якого зазначено ОСОБА_5 (а. с. 189).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 (а. с. 27).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_8 , батьком якого зазначено ОСОБА_13 , матір`ю - ОСОБА_14 (а. с. 12).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 30.01.1948 року ОСОБА_13 та ОСОБА_7 одружилися, прізвище дружини після реєстрації одруження - ОСОБА_7 (а. с. 10).

24.01.1969 року одружилися ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , прізвище дружини після реєстрації одруження - ОСОБА_6 (а. с. 13).

Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 031368 ОСОБА_7 на підставі розпорядження Кобеляцької райдержадміністрації Ради народних депутатів від 03.04.1998 року №221 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,80 гектарів на території Шенгурівської сільської ради для сільськогосподарського використання (а.с.7-8).

09.04.2000 року відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 померла ОСОБА_7 (а. с. 9).

Відповідно до довідки Шенгурівського старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно, починаючи із 1994 року та до квітня 2000 року постійно проживав однією сім`єю та вів спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю мачухою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть НОМЕР_6 (а. с. 24).

Відповідно до довідки Шенгурівського старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював управління майном (будинком та паєм), яке залишилось після смерті своєї мачухи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть НОМЕР_6 (а. с. 23).

Як вбачається із копії договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація якого проведена в Шенгурівській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області 2000 року за № 61 ОСОБА_8 та керівник ТОВ «Олліс» Антонов Микола Вадимович уклали договір оренди земельної ділянки розміром 5,80 га терміном на три роки (а. с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_8 (а. с. 11).

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_6 , посвідченого секретарем Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області 13 серпня 2008 року і зареєстрованого в реєстрі за № 119, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 14).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Кобеляцької державної нотаріальної контори 03 серпня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися з проханням видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,80 га, розташовану на території Шенгурівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, передану для сільськогосподарського використання, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , спадкоємцем якої був ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємицею якого була дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої за заповітом був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 спадкоємцями якого за заповітами був син ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 та за законом діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках кожен, в зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а. с. 186-187).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_7 була мачухою ОСОБА_8 , оскільки була заміжня за його батьком, ОСОБА_13 . 1969 року ОСОБА_8 одружився з ОСОБА_6 . Близько 1980 року ОСОБА_8 та ОСОБА_6 придбали будинок, в якому разом проживали. З 1990 року разом з ними почала проживати ОСОБА_7 до моменту своєї смерті, оскільки потребувала постійного догляду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_7 є мачухою ОСОБА_8 , жила разом з ним близько десяти років.

Пунктом 4 розділу «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Абзацом 2 зазначеного пункту визначено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року.

Спадщина ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 525 ЦК Української РСР та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилася в день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З наведеного вбачається, що на момент відкриття спадщини та закінчення строку для прийняття спадщини Цивільний кодекс України ще не набрав чинності, у зв`язку з чим при розгляді справи до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР.

Аналогічну позицію висловлено в абзацах 2-3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», в яких зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Зі змісту статей 529 та 530 ЦК УРСР вбачається, що спадкування за законом здійснювалось почергово.

Так, відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Як вбачається із позовних заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлення факту спільного проживання ОСОБА_8 однією сім`єю з мачухою ОСОБА_7 , починаючи з 1994 року і до моменту її смерті у 2000 році та факту постійного проживання з нею на момент відкриття спадщини необхідне позивачам для доведення належності ОСОБА_8 до четвертої черги спадкоємців.

Водночас, як зазначалося вище, на момент відкриття спадщини та закінчення строку для прийняття спадщини Цивільний кодекс України ще не набрав чинності, у зв`язку з чим при розгляді справи до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР, відповідно до якого коло спадкоємців обмежувалося двома чергами та до якого не входили особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Слід також звернути увагу на положення статті 531 ЦК УРСР, відповідно до якої до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Проте, позовні заяви та додані до них матеріали не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_8 входить до кола спадкоємців за законом померлої ОСОБА_7 відповідно до положень ст.ст. 529-531 ЦК УРСР.

Таким чином, з наведеного вбачається, що ОСОБА_8 не входить до кола спадкоємців померлої, відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року. Тобто ОСОБА_8 як особа, яка не має права на спадщину що залишилась після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не міг прийняти спадщину після її смерті.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оскільки згідно положень ст.ст. 529-531 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року ОСОБА_8 не належить до спадкоємців першої або другої черги та не був утриманцем спадкодавця ОСОБА_7 і особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини не включена до числа спадкоємців за законом Цивільним кодексом Української PCP 1963 року, у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини та факту постійного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем з ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог в цій частині позову, оскільки цей факт не породить для позивачів юридичні наслідки - оформлення спадкового майна, оскільки ОСОБА_8 не належить до осіб, які мають право на спадщину після смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, від встановлення вищевказаних фактів не залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, а інших юридичних наслідків для встановлення цих фактів позивачі не зазначили.

На підставі викладеного, керуючись п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ст. ст. 524, 527, 529-531, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне рішення складено 24 лютого 2023 року.

Суддя