Справа № 504/141/23
Провадження № 2/504/1131/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2023 р. смт. Доброслав Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів: АТ «Державний ощадний банк України» та філія Одеське обласне управління АТ Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2023 року адвокат Крутоголова О.О. звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області в інтересах позивачки ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідачів АТ «Державний ощадний банк України» та філія Одеське обласне управління АТ Державний ощадний банк України», в якій просить скасувати наказ начальника філії Одеське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк» за № 1074-к від 23.11.2022р. «Про звільнення ОСОБА_1 ; поновити на посаді керуючого ТВБВ № 10015/052; стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.12.2022 року до дня поновлення її на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу , протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що подана адвокатом Крутоголовою О.О., в інтересах ОСОБА_1 , позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

За змістом цієї норми Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за вимогами, які випливають із трудових відносин, позивачі не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій справ: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , позов містить такі вимоги:

1) скасування наказу про звільнення;

2) поновлення позивача на роботі;

3) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таких чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви за вимогами про скасування наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №369/10046/18. Від зазначеного правового висновку ні об`єднані палати Верховного Суду, ні Велика Палата Верховного Суду не відступили.

Крім того, вимога позову про скасування наказу про звільнення повинна бути оплачена судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст.5 Закону України "Про судовий збір", пільг.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що в 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року складає 2684 гривні.

За подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір - у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Щодо вимоги про зобов`язання виплати позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, позовна заява не містить відомостей про розмір заробітної плати позивача, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

За таких обставин справа не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для позивача, який потребує судового захисту, не є перешкодою в його доступі до правосуддя.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідачів АТ «Державний ощадний банк України» та філія Одеське обласне управління АТ Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання ним вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України, відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі неможливості виконання ним вимог даної ухвали у встановлений судом строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином та воєнним станом, суд за його заявою продовжує процесуальний строк для вчинення відповідної процесуальної дії.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя П.В. Добров