Справа № 159/799/23
Провадження № 2-о/159/81/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження, -

в с т а н о в и в:

Стислий зміст вимог заявника.

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження, зокрема, прохає суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка села Бабичеве, Троїцького району, Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганськ, Луганської області, народила дитину чоловічої статі ОСОБА_3 , від батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Лантратівка Троїцького району Луганської області.

Необхідність встановлення даного факту мотивовано неможливістю провести державну реєстрацію дитини. Оскільки отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, а факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати свідоцтво про народження дитини встановленого законодавством України зразка, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому прохає суд ухвалити рішення, яким заяву про встановлення факту народження задовольнити.

Стислий виклад позиції інших учасників справи.

Заінтересована особа та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, кожен зокрема, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності.

Рух справи в суді.

Заява надійшла до суду 13 лютого 2023 року.

13 лютого 2023 року відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує повністю.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Бабичеве Троїцького району Луганської області, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 21.05.2007 року Троїцьким РВ УМВС України в Луганській області. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Лантратівка Троїцький район Луганської області, є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 25.07.2014 року Троїцьким РВ УДМС України в Луганській області. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрвоаному шлюбі не перебувають.

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_3 заявник надала копію свідоцтва про народження, яке видане установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі. ( мова оригіналу російська: серия НОМЕР_3 , место государственной регистрации: отдел записи актов гражданского состояния Троицкого районного управлення юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики, дата видачи 19.01.2023 г.») В графі «батько» у вищевказаному документі значиться ОСОБА_2 .

Копією виписки з акушерського стаціонару доводиться, що заявниця була вагітна та народила доношену дитину чоловічої статті о 02 год.25 хв. 07 січня 2023 року, вагою 3950 грам .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заява підлягає задоволенню.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження .

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) передбачено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту народження в м.Луганськ, Україна, який визнаний тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Частиною 1, 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики, у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozerv.theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Підставою звернення до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини у зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території.

В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для проведення державної реєстрації народження її дитини , отримання відповідного свідоцтва про народження особи, та, в подальшому, реалізації похідних від цього прав.

Заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт народження дитини, а також надати для реєстрації документи, передбачені законодавством України.

Враховуючи наведене, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 263-265, 293-294,315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка села Бабичеве Троїцького району Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганськ, Луганської області, народила дитину чоловічої статі ОСОБА_3 , від батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Лантратівка, Троїцького району, Луганської області.

Копію рішення суду направити до Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 14 лютого 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик