Справа № 515/29/23
Провадження № 2/515/199/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Дімітренка В.Є.

відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи (за довіреністю) Лісецької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби у Бі- лгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2023 року ОСОБА_2 в особі свого представника звернулася до суду з позов- ною заявою, в якій просила знати арешт з належного їй нерухомого майна, посилаючись на наступні обставини.

На виконанні Татарбунарського відділу ДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження за № 25285812, яке було відкрито на підставі ухвали суду від 04.03.2011 р. про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, що належить позивачу. Дійсно, за нею зна чився борг перед ОСОБА_1 в розмірі 15070,96 грн. 17.03.2011 р. державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на все її належне майно та заборонено його від- чуження, а саме на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Вона одразу не могла погасити борг, тому по гашала його частинами. 03.12.2021 р. державним виконавцем винесена постанова про закін- чення виконавчого провадження у зв`язку погашенням боргу у повному обсязі. Також при- пинена чинність арешту її майна та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Однак, державний виконавець Татарбунарського відділу ДВС Лісецька А.В. зняти арешт з житлового будинку не змогла, пояснюючи це тим, що арешт може бути знятий лише за рі- шенням суду. З урахуванням цього, просила суд звільнити вищевказаний житловий будинок з-під арешту, накладеного ухвалою Татарбунарського районного суду від 04.03.2011 р.

Ухвалою суду від 13.01.2023 р. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.17).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.24).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгля- нути справу у її відсутність, визнаючи позовні вимоги (а.с.20).

Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність у зв`язку зайнятістю на роботі, із сво- єю позицією щодо позовних вимог не визначилась (а.с.22).

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за ві- дсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувально- го технічного засобу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передба- чених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек ……, сформованої 1512.2022 р. за № 317737631 (а.с.6), що ОСОБА_3 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власно- сті на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2000 р.

Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (зворот а.с.6), на підставі постанови державного виконавця від 17.03.2011 р. накладе- но арешт на майно боржника та заборона на його відчуження, АН338833.

03.12.2021 р. державним виконавцем Татарбунарського відділу ДВС у Білгород-Дністров- ському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юс- тиції (м.Одеса) Лісецькою А.В. винесено постанову про закінчення виконавчого проваджен- ня відносно ОСОБА_2 у зв`язку з погашенням боргу в розмірі 15070,96 грн. (а.с.7).

З листа Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Південного мі жрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Міністерства юстиції України № 21.5-32/389 15 від 13.12.2022 р. (а.с.8) видно, що позивача повідомлено про відсутність правових підстав для зняття арешту з усього майна позивача з огляду на приписи ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та для вирішення цього питання запропонував звернутися до суду.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

В силу ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (май- но), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Влас- ник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправ- но позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення пере- шкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йо- му стало відомо про такі об ставини. У разі виявлення порушення порядку накладення аре- шту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпо- рядкований державний виконавець.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій роз- суд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту на- кладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливо задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та зняти арешт з належного їй житло- вого будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК Ук- раїни, ст.ст.59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження з житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН338833, 17.03.2011 р., ВДВС Татарбунарсь- кого РУЮ.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си- ли після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного про- вадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.