справа № 208/4509/22
№ провадження 2/208/334/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 січня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Сушкової Л.І., за участю секретаря судового засідання Дарчук М.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Кам`янської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

в с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Кам`янської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

У своєму позові позивач просить суд встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-у виді системних побачень кожний перший та третій тиждень місяця, (починаючи з понеділка одразу після завершення навчального процесу та до 18:00 год. неділі того ж тижня) без присутності матері дитини ОСОБА_2 за місцем проживання батька з можливістю відвідування освітніх, шкільних, культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі, а у разі виїзду за межі м. Дніпра за погодженням з матір`ю, з правом зміни часу в тиждень побачень за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням інтересів дитини;

-щорічно у день народження дитини 04 лютого, впродовж трьох годин, після закінчення навчального процесу у шкільному навчальному закладі, якщо цей день припадає на тиждень коли дитина з мамою, за згодою дитини;

-щорічний спільний відпочинок дитини з батьком у літній час протягом 10 календарних днів за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 , без її присутності;

-спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дитини, не порушуючи при цьому відвідування дитиною закладів освіти, обов`язкового повернення дитини за місцем проживання матері і дитини в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку;

-зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини;

-зобов`язати ОСОБА_2 у разі настання певних змін, зокрема, щодо зміни місця проживання, навчання, перебування дитини за день до зустрічі з батьком надати йому точну інформацію;

-зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , в тому числі телефоном.

В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Їх шлюб зареєстровано 31 серпня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 564 та підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 31 серпня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народились донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 11 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис № 168 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Протягом останнього часу стосунки у подружжя розладились, шлюбні відносини практично припинились, тому відповідачка разом із донькою виїхала із місця мешкання сім`ї та на цей час проживають у її батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб між сторонами на даний час не розірвано, рішення суду про розірвання шлюбу ще не ухвалено. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин його дружна стала чинити йому перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні, він не має можливості навіть спілкуватись телефоном із донькою. Відповідач забороняє доньці відповідати на його дзвінки, він не має можливості дізнатись у доньки як справи, як її здоров`я, як пройшов її день, чи потребує вона чогось.

Що стосується прийняття участі як батька у вихованні дитини, відповідач також перешкоджає жодним зустрічам. Свої дії відповідач обґрунтувати чи пояснити об`єктивно не може, висуває постійно матеріальні вимоги, лише після виконання яких він побаче доньку. Відповідачка змусила своїх батьків у яких вони зараз проживають, щоб останні також перешкоджали йому бачити та чути доньку, кожен раз коли він не може додзвонитись до доньки приїжджає до їх будинку. однак будь-які прохання чи вимоги побачити доньку та поспілкуватись з нею ігноруються. Батьки відповідача на всі його вимоги повідомляють, що необхідно вирішувати питання лише з відповідачкою і що саме вона розпоряджається чи бачити йому дитину. Весь цей час вони проживали разом, він постійно приймав участь у вихованні та життєдіяльності доньки, возив її на різні спортивні секції, приймав участь у виховному процесі як то садок а потім школа. Проводили всі разом дозвілля, відвідували розважальні заходи та інше. У них із донькою гарні, дружні, сімейні стосунки, він дуже любить свою доньку, а донька любить його, вона потребує його уваги та участі у її житті. Позивач продовжує матеріально забезпечувати доньку, ним щомісячно Відповідачці надаються грошові іоніти на утримання дитини в розмірі 8000 грн. таким чином окрім лише своїх прав на участь у вихованні дитини він не забуває про свої батьківські обов`язки, щодо утримання дитини. Обмеження доньки у спілкуванні з ним дуже негативно на неї впливає, в той час коли з дозволу відповідачки вдається поспілкуватись із донькою, вона зазначає як скучила та зачувається сильне хвилювання.

Усі намагання позивача вирішити із відповідачем ситуацію не принесли жодного успіху, вона не рахується із бажаннями та правами доньки, не кажучи вже про права та інтереси його як батька. На цей час склалась така ситуація, що лише відповідачка вирішує чи може батько спілкуватись чи побачити свою доньку, чи може провести з нею час, погратись чи відвідати розважальні заходи. Такі протиправні дії Відповідачки є порушенням його прав на виховання дитини, що фактично і стало підставою звернення до суду.

Відповідач надала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначила, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, визнаються нею частково з наступних причин. Подружнє життя між ними не склалося через те, що ми маємо різні погляди на сімейне життя, наразі між ними повністю відсутнє взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Останнім часом між ними постійно трапляються сварки, ініціатором яких є відповідач. Подальше спільне життя і збереження сім`ї не можливе, та суперечить як її інтересам так і інтересам їх дитини, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 06.10.2022 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено судове засідання (справа №208/4187/22).

Крім того, вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання нашої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини, після того, як позивач вирішив покинути сім`ю та переїхав до іншої квартири.

Наразі рішення по даній справі не ухвалено, відкрито провадження та призначено справу до розгляду (справа №208/4896/22). Не дивлячись на їх з позивачем стосунки вона не заперечувала та не забороняла йому спілкуватись з дитиною, оскільки донька його дуже любить, переживає та часто запитує де батько. 23.08.2022 року вона змушена була переїхати з донькою до своїх батьків, які проживають у м. Кам`янське, у зв`язку з чим дитину необхідно було перевести до іншої школи, що також вплинуло на її психологічний стан.

Після переїзду до іншого міста позивач перестав надавати допомогу на утримання нашої доньки, тому вона стала обмежувати його спілкування з дитиною.

Наразі вони з позивачем порозумілися з приводу виховання їх доньки, ОСОБА_4 спілкується з батьком по телефону, бачиться з ним та проводить з ним час, залишається у нього з ночівлею.

Відповідач вказала, що не заперечує проти права позивача спілкуватися з дитиною, однак не згідна з запропонованим графіком. Вважає, що найоптимальніший спосіб участі батька у вихованні дитини, з урахуванням думки їх доньки, це вихідні дні позивача, а саме кожна неділя та понеділок, з ночівлею за місцем проживання батька.

Такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, на думку відповідачки буде сприяти нормалізації психологічного та емоційного стану дитини, не буде порушувати режиму і розпорядку її дня.

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання нею позову та просила суд розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та надали висновок, в якому зазначили, що враховуючи інтереси малолітньої дитини вони вважають доцільним визначити позивачу способи участі у спілкування з малолітньою донькою таким чином:

-у виді системних побачень кожний перший та третій тиждень місяця, (починаючи з понеділка одразу після завершення навчального процесу та до 18:00 год. неділі того ж тижня) без присутності матері дитини ОСОБА_2 за місцем проживання батька з можливістю відвідування освітніх, шкільних, культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі, а у разі виїзду за межі м. Дніпра за погодженням з матір`ю, з правом зміни часу в тиждень побачень за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням інтересів дитини;

-щорічно у день народження дитини 04 лютого, впродовж трьох годин, після закінчення навчального процесу у шкільному навчальному закладі, якщо цей день припадає на тиждень коли дитина з мамою, за згодою дитини;

-щорічний спільний відпочинок дитини з батьком у літній час протягом 10 календарних днів за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 , без її присутності.

-спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дитини, не порушуючи при цьому відвідування дитиною закладів освіти, обов`язкового повернення дитини за місцем проживання матері і дитини в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку.

III. Процесуальні дії по справі.

26 вересня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату попереднього судового засідання.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , їх шлюб зареєстровано 31 серпня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 564 та підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 31 серпня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народились донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 11 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис № 168 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Протягом останнього часу стосунки у подружжя розладились, шлюбні відносини практично припинились, тому відповідачка разом із донькою виїхала із місця мешкання сім`ї та на сьогодні проживають у батьків відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб між сторонами на даний час не розірвано.

На даний час між позивачем та відповідачкою виник спір щодо спілкування позивача з донькою, його участі у вихованні доньки та графіку зустрічей з нею.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Стаття 7 СК України, визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою статті 157 СК України, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає є окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживаю дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч 1 сі. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч. 2 ст. 159СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо) місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

ст.155 Сімейного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, висновку служби опіки, сторони фактично досягли згоди щодо участі позивача у вихованні дитини. висновок третьої особи не порушує прав та інтересів сторін.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 1,2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. З Конвенції «Про права дитини» прийнята резолюцією № 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 17 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року визначає право дитини на охорону здоров`я та право на сприяння соціальному, духовному і моральному благополуччю, а також здоровому фізичному і психічному розвитку дитини.

Разом з тим, ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними.

Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов`язком батьків.

Відповідно до ч.ч. 7, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Зміст ст.150 Сімейного кодексу України зобов`язує батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. І ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

VI. Висновки суду.

Таким чином, дослідивши надані сторонами та третьою особою докази по даній справі суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 частково про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, а саме в частині участі батька у вихованні дитини.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем також частково, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а так як в ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти позивача про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини; у разі настання певних змін, зокрема, щодо зміни місця проживання, навчання, перебування дитини за день до зустрічі з батьком надати йому точну інформацію; не перешкоджати йому у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , в тому числі телефоном, суд вважає їх такими що не підлягають задоволенню, оскільки в цій частині на думку суду права позивача не порушено, він фактично намагається створити умови для своїх прав участі у спілкуванні дитини на подальше.

VII. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним сплачений позивачем судовий збір у сумі 992.40 грн. не стягувати з відповідача в зв`язку з позицією позивача та визнання позову відповідачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст.51 Конституції України, ст. ст. 3, 17, 18 Конвенції «Про права дитини»№ 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 8, 9, 141, 150, 155, 159, 161 Сімейного кодексу України,ст.29ЦКУкраїни,ст.ст. 5,7, 19, 89, 268, 272, 273, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Кам`янської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, - задовольнити частково.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у

вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-у виді системних побачень кожний перший та третій тиждень місяця, (починаючи з понеділка одразу після завершення навчального процесу та до 18:00 год. неділі того ж тижня) без присутності матері дитини ОСОБА_2 за місцем проживання батька з можливістю відвідування освітніх, шкільних, культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі, а у разі виїзду за межі м. Дніпра за погодженням з матір`ю, з правом зміни часу в тиждень побачень за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням інтересів дитини;

-щорічно у день народження дитини 04 лютого, впродовж трьох годин, після закінчення навчального процесу у шкільному навчальному закладі, якщо цей день припадає на тиждень коли дитина з мамою, за згодою дитини;

-щорічний спільний відпочинок дитини з батьком у літній час протягом 10 календарних днів за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 , без її присутності.

-спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дитини, не порушуючи при цьому відвідування дитиною закладів освіти, обов`язкового повернення дитини за місцем проживання матері і дитини в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сушкова Л. І.