ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/678/23 Справа № 202/171/22 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом у кримінальному провадженні до КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненим позовом до КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_2 , який є працівником КП Дніпровський електротранспорт ДМР та керував транспортним засобом, він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку із чим ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності. КП Дніпровський електротранспорт ДМР є власником транспортного засобу, внаслідок керування яким позивачу було завдано шкоди, тому вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди пред`явлені саме до комунального підприємства, як власника джерела підвищеної небезпеки. Матеріальна шкода обґрунтована необхідністю відшкодування витрат на лікування. Моральна шкода обґрунтована тим, що після вказаної ДТП позивач отримав ІІІ групу інвалідності, з моменту настання ДТП відповідачем не було вчинено жодних дій щодо відшкодування принаймні матеріальної шкоди на лікування, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, погіршення фізичного самопочуття. В момент ДТП позивач переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, змушений був пристосовуватись до негативних умов існування. Більше двох місяців був прикутий до ліжка, потім не міг спокійно сидіти, лежати, гігієнічні процедури не обходились без сторонньої допомоги. В період лікування потребував зовнішньої допомоги з боку дружини та дітей, у зв`язку із чим почував себе як джерело клопоту та обмежень для близьких. Наразі лікування не завершено, рекомендовано постійний диспансерний нагляд, обстеження. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 11388 грн. 07 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 200000 грн. (а.с.107-112).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11 388 грн. 07 коп. та моральну шкоду в розмірі 200000 грн. Стягнуто з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради просить рішення суду від 18 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради залишити без задоволення, рішення суду від 18 серпня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року вбачається, 23 січня 2021 року приблизно о 07:35 годині, водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним тролейбусом ПМЗ інвентарний номер №1529, який належить КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради рухався в Індустріальному районі м. Дніпро по вул. Березинській зі сторони вул. Калинової в напрямку вул. Миколи Міхновського. Під час руху, ОСОБА_2 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг із другорядної дороги вул. Березинської, на якій встановлено дорожній знак 2.1 Дати дорогу ПДР України, не переконався в безпеці маневру, не надав дорогу автомобілю ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі вул.Донецьке Шосе у м. Дніпро справа наліво по ходу його руху, виїхав на вказане перехрестя, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307. Внаслідок дорожньо-транспортної події водію ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани у лівій тім`яно-скроневій області, садна лівої вушної раковини, забійної рани лівого кута роту з переходом на шкіру та слизову оболонку лівої щоки, забійної рани в підщелепній області по центру з переходом ліворуч, синця на нижній повіці правого ока з переходом вниз на проекцію правої гайморової пазухи та частково на праву спинку носа, синця в проекції гребня лівої клубової кістки з переходом в поперекову область, двох синців та саден на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, закритої травми лівої нижньої кінцівки: закритого уламкового перелому виростків лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків та явищами гемартрозу лівого колінного суглобу, синців та саден лівої нижньої кінцівки (на зовнішній поверхні лівого стегна від верхньої до нижньої третини з частковим переходом на колінний суглоб, на передній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на зовнішню та внутрішню поверхню, а також вгору на стегно та вниз на гомілку, на зовнішній поверхні лівої гомілки від верхньої до нижньої третини), що згідно висновку експерта відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) (а.с.179-182).

Вказаним вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити, якщо протягом 1 року в /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину. Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з КП Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 53 949 грн. 45 коп. Позов потерпілого ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 70 000 грн. А всього стягнуто 123949 грн. 45 коп. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 1307 грн. 60 коп. (а.с.179-182).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_3 задоволено частково. Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_2 скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду залишено без змін (а.с.183-185).

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії №797705 серії 12 ААВ позивач ОСОБА_1 з 01 серпня 2022 року має ІІІ групу інвалідності. Інвалідність встановлена до 01 серпня 2023 року (а.с.136, 137).

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, позивачем надано виписки з медичної карти амбулаторного хворого та копії чеків (на придбання ліків та медичних виробів).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, у порушення норм матерілаьного права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено, з вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року вбачається, 23 січня 2021 року приблизно о 07:35 годині, водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним тролейбусом ПМЗ інвентарний номер №1529, який належить КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради рухався в Індустріальному районі м. Дніпро по вул. Березинській зі сторони вул. Калинової в напрямку вул. Миколи Міхновського. Під час руху, ОСОБА_2 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг із другорядної дороги вул. Березинської, на якій встановлено дорожній знак 2.1 Дати дорогу ПДР України, не переконався в безпеці маневру, не надав дорогу автомобілю ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі вул.Донецьке Шосе у м. Дніпро справа наліво по ходу його руху, виїхав на вказане перехрестя, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307. Внаслідок дорожньо-транспортної події водію ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани у лівій тім`яно-скроневій області, садна лівої вушної раковини, забійної рани лівого кута роту з переходом на шкіру та слизову оболонку лівої щоки, забійної рани в підщелепній області по центру з переходом ліворуч, синця на нижній повіці правого ока з переходом вниз на проекцію правої гайморової пазухи та частково на праву спинку носа, синця в проекції гребня лівої клубової кістки з переходом в поперекову область, двох синців та саден на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, закритої травми лівої нижньої кінцівки: закритого уламкового перелому виростків лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків та явищами гемартрозу лівого колінного суглобу, синців та саден лівої нижньої кінцівки (на зовнішній поверхні лівого стегна від верхньої до нижньої третини з частковим переходом на колінний суглоб, на передній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на зовнішню та внутрішню поверхню, а також вгору на стегно та вниз на гомілку, на зовнішній поверхні лівої гомілки від верхньої до нижньої третини), що згідно висновку експерта відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) (а.с.179-182).

Вказаним вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити, якщо протягом 1 року в /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину. Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з КП Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 53 949 грн. 45 коп. Позов потерпілого ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 70 000 грн. А всього стягнуто 123949 грн. 45 коп. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 1307 грн. 60 коп. (а.с.179-182).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_3 задоволено частково. Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_2 скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду залишено без змін (а.с.183-185).

Частина 6 ст. 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії №797705 серії 12 ААВ позивач ОСОБА_1 з 01 серпня 2022 року встановлено ІІІ групу інвалідності. Інвалідність встановлена до 01 серпня 2023 року (а.с.136, 137).

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив суд стягнути з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 11388 грн. 07 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 200000 грн. (а.с.107-112).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданої позивачем виписки з медичної карти амбулаторного хворого №0074821 відділення травматології №1 КНП МКЛ №6 ДМР від 16 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 23 січня 2021 року до 16 лютого 2021 року та хворому ОСОБА_1 рекомендовано наступні медичні препарати: лізина есцинат 5.0, ренейро 1000 мг, армадин 4.0, стугерон, гліцин, дексалгін 2.0, фраксипарин 0.3, ципролет А500 мг, йогурт 3 форт, траумель С, детралекс, остеогенон (а.с.82, 83).

Позивачем на підтвердження придбання ним ліків за рекомендацією лікарів надано суду копії чеків.

З наданих копій чеків вбачається, позивачем придбавалися ліки, які було рекомендовано відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого №0074821, а саме: лізина есцинат, ренейро, армадин, стугерон, гліцин, фраксипарин на загальну суму 2094 грн. 31 коп. (а.с.79-81).

Крім того, позивачем придбавалися шприци, спирт, вата, фотоплівка на загальну суму 200 грн. 36 коп. (а.с.79-81).

Також, позивачем сплачено за комп`ютерну томограму двох щелеп вартістю 750 грн. (а.с.87).

За накладення гіпсової пов`язки від кінчиків пальців до верхньої третини лівого стегна позивачем сплачено 15 лютого 2021 року 2500 грн. (а.с.84).

Таким чином, належними та допустимими доказами у справі підтверджуються витрати на лікування позивача на загальну суму 5 544 грн. 67 коп.

Із копій чеків вбачається, що позивачем придбавалися також й інші медичні препарати, які не були зазначені у рекомендаціях лікарів.

Слід зазначити, посилання позивача на те, що ним придбавалися аналоги медичних препаратів тих, які були рекомендовані лікарями є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не місять жодних доказів на підтвердження того, що вказані придбані позивачем ліки, які не були вказані у лікарському призначенні, є саме аналогами тих ліків, які були призначені.

При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується характер і обсяг заподіяної позивачу дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також поведінка відповідача, який не намагався до цього часу добровільно відшкодувати спричинену ним шкоду.

Судом враховується, що після ДТП позивач отримав травми, тривалий час лікувався, після ДТП позивачу було встановлено третю групу інвалідності, в результаті отриманих трав було змінено звичний спосіб його життя. Пошкодження належного позивачу автомобіля в результаті ДТП також негативно вплинули на спосіб життя позивача, а невирішеність питання викликає у нього моральні страждання.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому, спричинені моральні переживання та страждання, в результаті травм, отриманих після ДТП, позивачу встановлено інвалідність третьої групи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що була спричинена.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 5 544 грн. 67 коп. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради () на користь держави судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова