Справа № 461/990/23
У Х В А Л А
24 лютого 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -
до Галицького районного суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій також просять суд визначити місце проживання дитини та встановити факт самостійного виховання та утримання дитини з батьком, з підстав, викладених у заяві.
Вивчивши зміст заяви, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про визнання місця проживання , вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Згідно із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи, зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.
Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачено: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.
Крім того, згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб припиняється шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.
Звертаючись до суду із даною заявою про розірвання шлюбу, заявники додали до заяви договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків.
Водночас, заявники у своїй заяві просять саме суд визначити місце проживання дитини та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком дитини, що суперечить вимогам статті 293 ЦПК України, оскільки такі вимоги за своєю суттю є вимогами, які мають розглядатися судом в порядку позовного провадження у разі наявності спору між батьками.
З огляду на наведене, у відкритті провадження в частині вимоги про визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини слід відмовити, оскільки із заяви вбачається спір про право, що є підставою для відмови у відкритті провадженні у справі.
В частині вимоги про розірвання шлюбу заява подана з додержанням вимог статей 293-294 ЦПК України, тому заява в цій частині підлягає відкриттю в порядку окремого провадження.
Керуючись ст.ст.109 СК України, ст. 293 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимоги про визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини.
Відкрити провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.
Розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.
Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.
Роз`яснити заінтересованим особам їх право подати письмові пояснення щодо заяви з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали.
Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у відкритті провадження протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско