провадження 2/201/121/2023
УХВАЛА

16 лютого 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в особі головуючого -

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання відповідача про зупинення провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, коштів та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 листопада 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, грошових коштів та судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали.

В судове засідання від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження в цій справі через перебування цього відповідача на військовій службі в лавах Збройних сил України в режимі воєнного стану в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідач наполягав на задоволенні вказаного клопотання, представник позивача заперечував проти цього, вказавши на його не обгрунтованість.

З`ясувавши думку сторін та учасників спору, перевіривши матеріали справи та клопотання сторони відповідача, суд вважає можливим задоволення даного клопотання про зупинення провадження, оскільки п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження по справі в разі: 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судом, з`ясовано, що згідно довідки № 494 від 13 лютого 2023 року солдат ОСОБА_2 (відповідач) дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на один місяць, 15 березня 2022 року цей термін дії воєнного стану Верховною Радою України було продовжено до 25 квітня 2022 року і 21 квітня 2022 року Верховною Радою України продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. Далі Верховна Рада України ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»: строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 557/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, станом на цей час строк дії воєнного стану в Україні в передбаченому законом порядку продовжено до 20 травня 2023 року.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_2 має адвоката, який має повноваження на участь в цій справі від цього відповідача, цей його представник забезпечує належну правову допомогу йому і зобов`язаний в передбачений законом спосіб належним чином користуватися наданими процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки сторони, передбачені ЦПК України, але і він, зі слів відповідача мобілізований і перебуває тривалий час на службі в Збройних силах України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом, зупинення провадження, встановлення певних термінів і інш. не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).
Приймаючи до уваги вказане, суд вважає можливим зупинити провадження в справі на час запровадженого воєнного стану, тобто до 20 травня 2023 року.

При таких обставинах суд вважає, що клопотання (заява) ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню з урахуванням зазначених мотивів.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, ст. 182, 222, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, коштів та судових витрат зупинити до 20 травня 2023 року.

Ухвала набрала законної сили 16 лютого 2023 року.

Ухвалу в частині зупинення провадження може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -