Справа № 545/3756/22
Провадження № 2/545/233/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката Гальченко Н.Г.

за участю представника відповідача адвоката Ткаченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава постановлення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька- залишено без задоволення.

При постановленні рішення не було вирішено питання в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ткаченко А.В. просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що він не погоджується з заявою, оскільки не має таких коштів та є пенсіонером.

Представник позивача адвокат Гальченко Н.Г. пояснила суду, що вона заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки позивач є інвалідом 2 групи і сума для нього є непід"ємною.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків:

Так, згідно матеріалів справи, представником відповідача адвокатом Ткаченко А.В., було заявлено щодо стягнення витрат в сумі 13000,00 грн, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи убачається, що 30.08.2022 року між ОСОБА_2 та адвокатом Ткаченко А.В. укладено Договір про надання правової допомоги № Т-08/08/22.

Згідно матеріалів справи, а саме протоколів судових засідань убачається, що адвокат Ткаченко А.В., будучи представником відповідача, приймала участь у судових засіданнях та підтримувала викладену у відзиві і заявах позицію щодо спору.

Згідно акту від 20.12.2022 року про надання послуг та виконаних робіт загальна вартість наданих послуг за формування правової позиції, надання правової інформації, консультації і роз`яснень по справі, ознайомлення з матеріалами справи, написання відзиву та адвокатських запитів, клопотання про витребування доказів, виклик та допит свідків, написання заперечень у відповідь на відзив, участь у судових засіданнях 26.09.2022 року, 11.10.2022 року, 20.12.2022 року.

З долученої до матеріалів заяви про розподіл витрат квитанції №0.0..1 від 30.08.2022 року ОСОБА_2 сплачено 13000 гривень за послуги згідно договору № Т-08/08/22.

Відповідно до пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Разом з тим, суд вважає, що судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 не погодився з вимогами представника відповідача, представник позивача адвокат Гальченко Н.Г. заперечувала щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки позивач є інвалідом 2 групи і сума для нього є непід"ємною, тому в задоволенні просила відмовити.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.09.2021 у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Проаналізувавши детальний опис робіт (послуг), з урахуванням заперечень позивача, суд дійшов висновку, що інформація, надана адвокатом Ткаченко А.В. - представниками відповідача ОСОБА_2 щодо характеру та обсягу виконаних робіт (наданих) послуг, не відповідає критерію розумності та не є співмірною з обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

З огляду на те, що адвокат була представником, а також є обізнаною з правовою позицією у спірних правовідносинах, це дає підстави для висновку, що формування правової позиції у справі, надання правової інформації, консультації і роз`яснень охоплюються послугою написання відзиву на позовну заяву.

При цьому у суду викликають сумніви щодо витрачання часу адвокатом на написання адвокатських запитів. Як вбачається з детального опису робіт та наданих послуг, адвокатом зроблені 21 адвокатський запис, на написання кожного витрачено 30 хвилин, тобто на 21 адвокатський запит витрачено 630 хвилин, що еквівалентно 10 год. 50 хв. При цьому суд зазначає, що всі 21 адвокатський запит є однаковими і різняться лише в адресаті направлення.

При цьому, послуги зі складання пояснень щодо апеляційної скарги (6 сторінок), не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, у розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України та не є співмірними із складністю справи, оскільки за своїм змістом є схожими із змістом відзиву на позовну заяву.

Суд зауважує, що ОСОБА_2 сплачено 13000 гривень за послуги згідно договору № Т-08/08/22 саме 30.08.2022 року, тобто до написання адвокатських запитів, клопотань та участі у судових засідань.

З огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом Ткаченко А.В., а також враховуючи, що витрати на професійну допомогу в сумі 13 000, 00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, а також те, що ОСОБА_1 являється пенсіонером та інвалідом 2 групи, тому стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн буде надмірним тягарем для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню та із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи. А в іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вирішити питання стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, шляхом постановлення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 133,135,137,270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Постановити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя: Л. В. Богомолова