Справа № 342/247/23
Провадження № 2-з/342/2/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про накладення заборони відчуження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про накладення заборони відчуження, а саме просить до набрання чинності рішенням у справі заборони відчуження: автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 ; автомобіль MITSUBISHI L200,2017 року випуску, VIN-номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_3 ; автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 - ОСОБА_4 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 подала на розгляд Городенківського районного суду позовну заяву до ОСОБА_5 , третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування договорів відчуження і відповідну проведену на їх підставі перереєстрацію автомобілів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуваючи у шлюбі за спільні кошти ними було придбано майно, зокрема рухоме майно, а саме транспортні засоби: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN-номер НОМЕР_1 , на підтвердження чого ТСЦ 2641 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; автомобіль MITSUBISHI L200, 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_6 , VIN-номер НОМЕР_2 , на підтвердження чого ТСЦ 7341 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 ; автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , реєстраційні дані якого їй невідомі на даний час, будуть встановлюватися в ході розгляду справи. 05.12.2022 заявницею подано на розгляд Городенківському районному суду позовну заяву про поділ майна подружжя, якою вона просила суд в порядку поділу 1/2 частини спільного майна подружжя, в т.ч. і вищевказаних транспортних засобів. 13.12.2022 у справі № 342/1273/22 відкрито провадження, на даний час рішення суду ще не винесено, майно не розподілено. Також, було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, за якою відкрито провадження у справі № 342/1258/22. Городенківським районним судом 02.12.2022 у справі № 342/1258/22 в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено, про що винесено відповідну Ухвалу. 03 січня 2023 року Івано-Франківським апеляційним судом задоволено частково апеляційну скаргу та заборонено ОСОБА_5 відчуження транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 ; MITSUBISHI L200,2017 року випуску, VIN-номер НОМЕР_2 та іншого нерухомого майна, про що винесено відповідну Постанову. Проте, незважаючи на існування судового спору між позивачем та відповідачем, вжитих судом заходів забезпечення, ОСОБА_5 було у протиправний спосіб без її згоди здійснено відчуження та перереєстрацію спільного майна транспортних засобів на користь третіх осіб, зокрема: 14.12.2022 автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 було перереєстровано на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 ; 03.01.2023 автомобіль MITSUBISHI L200,2017 року випуску, VIN-номер НОМЕР_2 було перереєстровано на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 ; 07.01.2023 автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 було перереєстровано на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 . Про таке відчуження позивачці стало відомо 22.02.2023 в Городенківському районному суді, де до матеріалів справи № 342/1273/22 представником відповідача було долучено фотокопії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів. Таке відчуження робить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову про поділ майна подружжя, та є очевидно незаконним з позиції здійснення такого відчуження ОСОБА_5 при наявності вжитих судом заходів забезпечення та без її на те згоди, внаслідок чого змушена звернутися до суду з цим позовом та заявою.

У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк. Частиною 3 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд заяви про накладення заборони відчуження у її відсутності. Заяву підтримує та просить задовольнити з підстав зазначених у заяві.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

01 березня 2023 року до Городенківського районного суду поступила позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просить суд: визнати недійсним та скасувати договори відчуження і відповідну проведену на їх підставі перереєстрацію:

- автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , який 14 грудня 2022 року було перереєстровано на ОСОБА_2 ;

- автомобіль MITSUBISHI L200,2017 року випуску, VIN-номер НОМЕР_2 , який 03 січня 2023 року було перереєстровано на ОСОБА_3 ;

- автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , який 07 січня 2023 року було перереєстровано на ОСОБА_4 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023, дану справу № 342/247/23 розподілено судді Гайдич Р.М.

Із подачею даної позовної заяви, ОСОБА_1 подала заяву про накладення заборони на відчуження, а саме вищевказаних автомобілів до набрання чинності рішення у даній справі.

Як вбачається із справи № 342/247/23 (провадження № 2/342/235/2023) та із заяви про накладення заборони відчуження (справа № 342/247/23 (провадження 2-з/342/2/2023) ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебувають у шлюбі з 05.08.2002. Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_5 набув у власність: TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN-номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; автомобіль MITSUBISHI L200, 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_6 , VIN-номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , реєстраційні дані якого ОСОБА_1 на даний час не відомі.

Однак, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , автомобіль MITSUBISHI L200,2017 року випуску, VIN-номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 та автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 належить ОСОБА_4 .

Із постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 січня 2023 року по справі № 342/1258/22 (провадження 22-ц/4808/184/23) вбачається, що ОСОБА_1 про забезпечення позову зверталася в іншому провадженні.

Що стосується накладення заборони на відчуження на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 належить ОСОБА_4 - дата реєстрації 07.01.2023, то суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи того, що даний автомобіль належить ОСОБА_5 та придбаний ним під час шлюбу.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про накладення заборони відчуження, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони на відчуження транспортних засобів може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав до вирішення справи по суті.

Також зазначаю, що заборона на відчуження транспортних засобів не є позбавленням права власності, і цей захід не перешкоджає користуванню названим у заяві майном.

Щодо застосування заходів зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

ОСОБА_1 просить при розгляді заяви про забезпечення позову та у випадку її задоволення не застосовувати положення ст..154 ЦПК України щодо можливості вимоги забезпечення відшкодування збитків відповідача та не здійснювати визначення зустрічного забезпечення.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі N 753/2380/18-ц).

У даній справі не встановлено наявності обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.149 153,352 - 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про накладення заборони відчуження - задовольнити частково.

До набрання чинності рішення у справі № 342/247/23 заборонити відчуження:

- автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 ;

- автомобіля MITSUBISHI L200, 2017 року випуску, VIN-номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_3 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена 02.03.2023.

Суддя: Гайдич Р. М.