ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 394/98/21

провадження № 22-ц/4809/77/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач - Фермерське господарство Баліцького Миколи Васильовича;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства Баліцького Миколи Васильовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про усунення перешкод у здійсненні права власності та повернення земельних ділянок за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2022 року (суддя Краснопольська Л. П.),-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернулася до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про:

- зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права власності та зобов`язання повернути земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :02:000:0062, площею 5,3404 га, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, скасувавши запис про речове майно;

- зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права власності та зобов`язання повернути земельну ділянку № НОМЕР_2 з кадастровим номером :02:000:0804, загальною площею 5,3407 га, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, скасувавши запис про речове майно.

В обґрунтування позову вказано, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КР №030051 від 23.05.2008 року, позивач є власником земельної ділянки № НОМЕР_3 кадастровий номер :02:000:0062, площею 5,3404 га, розташованої на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № :02:00:063 від 05.11.2008 року є власником земельної ділянки № НОМЕР_2 з кадастровим номером :02:000:0804, загальною площею 5,3407 га, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10.10.2007 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 5,3407 га під кадастровим номером :02:000:0804, який зареєстровано 25.12.2007 року за №73, згідно з умовами якого ОСОБА_1 передала ФГ ОСОБА_2 в строкове платне користування належну їй земельну ділянку строком на 5 років. Дія договору оренди земельної ділянки № 063 від 10.10.2007 року припинилася у жовтні 2012 року, оскільки пролонгації не передбачено.

16.09.2008 року між сторонами в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 5,3404 га кадастровий номер :02:000:0062, який було зареєстровано 28.11.2008 року за № 45. Згідно умов Договору оренди земельної ділянки № 062 від 16.09.2008 року строк дії договору 5 років, умов пролонгації не передбачено. Строк дії договору сплив у серпні 2013 року.

У листопаді 2017 року, позивач мала намір підписати договір оренди земельних ділянок з новим орендарем. Проте, згідно інформації з Державного земельного кадастру право власності та речові права на земельну ділянку, отриманої з Публічної кадастрової карти України, щодо належної їй земельної ділянки під кадастровим номером :02:000:0062 укладено договір оренди від 06.11.2013 року з відповідачем, як і з належною їй земельною ділянкою під кадастровим номером :02:000:0804, але без зазначення дати реєстрації.

28.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області проведено реєстрацію договору оренди земельної ділянки під кадастровим номером :02:000:0062, площею 5,3404 га, розташованої на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Підставою для державної реєстрації став договір оренди землі від 28.12.2013 року.

Позивачка стверджує, що не укладала з відповідачем договору оренди земельної ділянки під кадастровим номером :02:000:0062, площею 5,3404 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, терміном на 10 років та не посвідчувала своїм підписом.

12.12.2018 року державним реєстратором Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області було проведено реєстрацію договору оренди земельної ділянки під кадастровим номером :02:000:0804 площею 5,3407 га. Підставою для державної реєстрації стала Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки №73 від 25.12.2007 року. Згідно Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 73 від 25.12.2007 року, між ОСОБА_1 та ФГ Баліцького М.В. внесено зміни до договору оренди земельної ділянки під кадастровим номером :02:000:0804, площею 5,3407 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області строком на 20 років. Позивачка стверджує, що не укладала з ФГ Баліцького М.В. Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 73 від 25.12.2007 кадастровий номер :02:000:0804, площею 5,3407га, розташованої на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області строком на 20 років та не посвідчувала її своїм підписом.

Позивачка наголошує, що ніяких домовленостей з відповідачем щодо укладання будь-яких договорів оренди або додаткових угод не існувало.

Доказом відсутності волевиявлення та заявлених вимог є експертні висновки.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства Баліцького Миколи Васильовича, треті особи: реєстраційна служба Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, Новоархангельська селищна рада Кіровоградської області про усунення перешкод у здійсненні права власності та повернення земельних ділянок, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачено законом або договором та є неефективним для захисту порушеного права в таких правовідносинах.

Також судом не прийнято до уваги докази сторони позивача у вигляді висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5105-19 та висновок почеркознавчого дослідження підписів №2444 складений 01.03.2018 року Київською незалежною судово-експертною установою, наданий з метою доведення відсутності волевиявлення власника землі, як такі, що отримані з порушенням порядку встановленого законом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Новоархангельського районного суду

Кіровоградської області від 30.06.2022 за позовною заявою

ОСОБА_1 до ФГ Баліцького Миколи Васильовича,

реєстраційна служба Новоархангельського районного управління

юстиції Кіровоградської області, Новоархангельська селищна рада

про усунення перешкод у здійсненні права власності та повернення

земельних ділянок. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

ОСОБА_1 до ФГ Баліцького Миколи Васильовича,

реєстраційна служба Новоархангельського районного управління

юстиції Кіровоградської області, Новоархангельська селищна рада

про усунення перешкод у здійсненні права власності та повернення

земельних ділянок.

В обґрунтування скарги вказано, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права власності та повернути земельні ділянки шляхом скасування запису про інше речове право є ефективним, задоволення такого позову забезпечило б реальне відновлення порушеного права. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку.

Таким чином, з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19), ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки (негаторний позов).

У Постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 010/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту у негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій).

Власник земельної ділянки може вимагати, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Також висновок почеркознавчого дослідження підписів від імені ОСОБА_1 № 2444, складний 01.03.2018 року Київською незалежною судово-експертною установою є належним та допустимим доказом у справі, таким, що містить інформацію щодо предмета доказування, та таким, що підтверджує обставини справи, які, за законом, мають бути підтверджені лише певними засобами доказування і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На замовлене заявником експертне почеркознавче дослідження не поширюється вимога щодо необхідності його проведення виключно державнимиспеціалізованими установами.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на рішення суду подана позивачем через суд першої інстанції 22 липня 2022 року.

02 серпня 2022 року матеріали даної цивільної справи разом з апеляційної скаргою надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства Баліцького Миколи Васильовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про усунення перешкод у здійсненні права власності та повернення земельних ділянок, повернуто до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області для усунення недоліків у оформленні матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі, встановлено строк для подачі відзиву.

30 вересня 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 15 листопада 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Фактичні обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок № НОМЕР_4 з кадастровим номером :02:000:0062, площею 5,3404 га та № 063, під кадастровим номером :02:000:0804, загальною площею 5,3407 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується копіями Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КР №030051 від 23.05.2008 року (а.с. 13,16, 17 том 1).

Згідно долученої до матеріалів справи копії договору оренди від 16.09.2008 року на земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 5,3404 га кадастровий номер :02:000:0062, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач ОСОБА_1 передала ФГ ОСОБА_2 в строкове платне користування належну їй земельну ділянку строком на 5 років. У відповідності до п. 37 Договору оренди, дія договору припиняється: - у разі закінчення строку, на який його було укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки, з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; - ліквідації юридичної особи орендаря; - Договір припиняється і в інших випадках, передбачених законом (а.с. 36-39 том 1).

З копії довіреності №111 від 28.08.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником в державних, громадських, кооперативних, господарських та інших органах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі в Держземагенстві у Новоархангельському районі Кіровоградської області та реєстраційній службі Новоархангельського управління юстиції Кіровоградської області. Довіреність посвідчена секретарем Скалівсько-Хутірської сільської ради Вознюк Т.В., в присутності якої довіреність і була підписана ОСОБА_1 . Довіреність видана строком на 1 рік і дійсна до 28.08.2014 року (а.с. 30 том 1).

Згідно копії Договору оренди земельної ділянки, орендодавець ОСОБА_1 надала, а ФГ ОСОБА_2 прийняв в користування земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 5,3404 га, кадастровий номер :02:000:0062 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області строком на 10 років (а.с. 27-29 том 1)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 12.12.2018 року державним реєстратором Арделян І.І. зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 5,3407 га, кадастровий номер :02:000:0804, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, який зареєстровано 25.12.2007 року за №73, терміном на 20 років (а.с. 47-48 том 1), а також від 28.12.2013 року державним реєстратором Малютяк В.В. між орендодавцем ОСОБА_1 та ФГ Баліцького М.В. було зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 5,3404 га, кадастровий номер :02:000:0062, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди землі, який зареєстровано 28.12.2013 року б/н, строком на 10 років (а.с. 49-50).

Аргументи учасників справи в суді апеляційної інстанції

Позивач та її представник, які брали участь в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили про скасування судового рішення, ухвалення нового про задоволення позову повністю.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивувальна частина, позиція апеляційного суду

Предметом спору в даній справі є правовідносини пов`язані із захистом цивільного права позивача, власності на об`єкт нерухомості - земельні ділянки.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та вправі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За статтею 81 зазначеного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Так, згідно із частиною 4 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

За змістом наведеного закону підпис сторін двостороннього правочину є невід`ємним елементом письмової форми договору, оскільки наявність підписів сторін підтверджує наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечує їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Позивач звернулась до суду з вимогою про зобов`язання ФГ Баліцького Миколи Васильовича усунути перешкоди у здійсненні права власності та повернути земельну ділянку № НОМЕР_3 кадастровий номер №:02:000:0062 площею 5,34 га, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області передану за договором оренди земельної ділянки (без дати) площею 5,34 га (кадастровий номер :02:000:0062), яка розташована на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області укладеним між сторонами шляхом скасування запису про речове право: 4129357 від 28.12.2013 16:10:47 державного реєстратора Малютяк Владислава Володимировича, Реєстраційна служба Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області; та земельну ділянку № 063 з кадастровим номером :02:000:0804 площею 5,34 га, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області передану за додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки №73 від 25.12.2007 року площею 5,34 га, з кадастровим номером :02:000:0804 площею 5,34 га, розташовану на території Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області укладеним між сторонами, шляхом скасування запису про речове право: 29490023 від 12.12.2018 10:44:39 державного реєстратора Арделян Інни Іванівни Новоархангельської селищної ради, Кіровоградської області.

10.10.2007між позивачем та Фермерським господарством Баліцького Миколи Васильовича (ЄДРПОУ 31181867) в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки № 063 площею 5,34 га кадастровий номер :02:000:0804, який зареєстровано 25.12.2007 року за № 73, згідно з умовами якого, ОСОБА_1 передала Фермерському господарству ОСОБА_2 в строкове платне користування належну їй вищевказану земельну ділянку строком на 5 років.Дія договору оренди земельної ділянки № 063 від 10.10.2007 року припинилася у жовтні 2012 року, дія договору не продовжувалася, як стверджує позивач.

16.09.2008року між позивачем та відповідачем в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 5,34 га кадастровий номер523686500:02:000:0062, який було зареєстровано 28.11.2008 року за №45.Згідно умов Договору оренди земельної ділянки № 062 від 16.09.2008 року - строк дії договору 5 років, умови пролонгації дії договору не передбачено.Строк дії вказаного договору сплив у серпні 2013 року.

22 листопада 2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що на належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0062 з 06.11.2013 року зареєстровано право оренди за відповідачем. А на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0804 - також зареєстровано право оренди за відповідачем, без зазначення дати реєстрації права оренди.

Згідно Книг записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, зареєстровано: договір оренди між орендарем ФГ «Баліцьким М.В.» та ОСОБА_1 від ___ року та зареєстрований у Новоархангельському відділі КПФЦДЗК від 25.12.2007 року за № 73; договір оренди між орендарем ФГ «Баліцьким М.В.» та ОСОБА_1 від 16.09.2008 року та зареєстрований у Новоархангельському відділі КПФЦДЗК від 28.01.2008 року за № 45; додаткова угода до договору оренди землі № 73 від 25.12.2007 року між орендарем ФГ «Баліцьким М.В.» та ОСОБА_1 та зареєстрована у Новоархангельському відділі Кіровоградської філії ДП ЦДЗК від 06.11.2009 року за № 14.

ОСОБА_1 стверджує, що не укладала з відповідачем договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 0:02:000:0062 площею 5,34 га строком на 10 років та не посвідчувала його своїм підписом, як і не укладала додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 73 від 15.12.2007 кадастровий номер №:02:000:0804 площею 5,34 га строком на 20 років та не посвідчувала її своїм підписом.

Ніяких домовленостей щодо передачі в оренду зазначених земельних ділянок між сторонами не було, волевиявлення на зазначені правочини не мала.

Як доказ відсутності волевиявлення, не справжність підпису, сторона позивача надала висновок почеркознавчого дослідження підписів від імені ОСОБА_1 № 2444, складений 01.03.2018 року Київською незалежною судово-експертною установою. Згідно якого підписи від імені ОСОБА_1 , зображення яких міститься «в розділі «Реквізити сторін», в графі: «Орендодавець ОСОБА_1 », електрографічній копії додаткової угоди від 06.11.2009 року до договору оренди земельної ділянки від 25.12.2007 року № 73, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством Баліцького Миколи Васильовича; в графі: «Підпис ... ОСОБА_1 » електрографічній копії довіреності ----- 2009 року, посвідченої секретарем виконкому Скалівсько-Хутірської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Возною Т.В., про надання ОСОБА_1 доручення ОСОБА_2 на проведення державної реєстрації додаткової угоди від 06.11.2009 року до договору оренди земельної ділянки № 73 від 25.12.2007 року» - виконані не ОСОБА_1 , а іншою(-ми) особою(-ми) (а.с.40-46 том 1).

Згідно висновку експерта № 5105-19 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 394/941/18 (провадження 2/394/58/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до Фермерського господарства Баліцького Миколи Васильовича про визнання правочину недійсним та витребування земельних ділянок, складеного 22.01.2020 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підписи від імені ОСОБА_1 , в графі « Орендодавець» договору оренди земельної ділянки кадастровий номер №:02:000:0062 без дати укладеному між ОСОБА_1 та Фермерським господарством Баліцького М.В. в графі «Земельну ділянку передав» додатку №1 (акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі», в графі «Орендодавець» додатку «2 (акт визначення меж земельної ділянки в натурі) - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.20-23 том 1).

Суд першої інстанції зазначені докази не прийняв, вказав про їх неналежність, а відмовив у позові з підстав неефективного способу захисту інтересів сторони, що в свою чергу є самостійною підставою для відмови в позові.

В цьому аспекті існує процесуальна невідповідність з огляду на те, що недоведеність вимог є першочерговою підставою для відмови в задоволенні позову, а далі з`ясовується відповідність способу захисту, однак зазначене не вплинуло на правильність висновків судового рішення, але за неправильної мотивації такої відмови.

Спершу суд перевіряє, чи є порушене право, потім чи обрано правомірний спосіб захисту, вже після цього чи призведе обраний спосіб до захисту порушеного права, тобто чи є він ефективним. Якщо не доведено порушення права, то відмова має бути з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач в апеляційній скарзі не погодився з позицією суду лише щодо висновку про невідповідність уповноваженого суб`єкта здійснення експертизи Київської незалежно судово-експертної установи, передбаченим критеріям. При цьому суду надавалось два висновки: судового експерта Ніколайчука Т.В. Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.01.2020 та експерта Кривошеїна О.П. Київської незалежної судово-експертної установи від 01.03.2018.

ЦПК передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Недопустимим доказом є висновок, наданий експертом, який не має потрібної експертної спеціалізації або закінчився строк дії ліцензії.

Оцінка належності, допустимості та достовірності доказів є запорукою ухвалення справедливого рішення судом. Внутрішнє переконання судді є вирішальним в оцінці доказів. Для того, щоб висновок експерта став основним доказом у справі, він повинен максимально відповідати певним критеріям. Використання висновку експерта як доказу залежить від того, наскільки він достовірний, правильно сформований, об`єктивний, обґрунтований, тобто наскільки його зміст та викладені відповіді на питання здатні позбавити суд будь-яких сумнівів по справі.

Суд першої інстанції обґрунтовано піддав сумніву докази сторони позивача, у доводах апеляційної скарги позивач не спростувала невідповідність доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно з п. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Експертний висновок є саме тим спеціальним доказом, який встановлює належність підпису, в даній справі підпис на договорах оренди землі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮУ 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу МЮУ 26.12.2012 №1950/5) (далі Рекомендацій) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення дослідження необхідно надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою.

За приписами статті 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

У пункті 1.6. Інструкції ( на час проведення експертизи даний пункт не був виключений) про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (далі Інструкція), із доповненнями затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5 експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило за регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговувані і дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України.

Так, позивач підставу позову обґрунтовує доказом: висновком експерта № 5105-19 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 394/491/18 (провадження № 2/394/58/19). За вказаним висновком «підписи від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки №:02:000:0062 без дати укладеному між ОСОБА_1 та Фермерським господарством Баліцького Миколою Васильовича, в графі «Земельну ділянку передав» додатку № 1 (акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі), в графі «Орендодавець» додатку № 2 (акт про визначення меж земельної ділянки в натурі) - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Даний доказ був підданий сумніву стороною відповідача, з чим погоджується суд апеляційної інстанції. Суд не приймає докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, ч. 1 статті 78 ЦПК України.

Так, без обґрунтування проведення експертизи здійснено Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, до регіональної зони обслуговування якого відносяться виключно Дніпропетровська і Запорізька області.

Дана експертиза призначалась ухвалою суду від 15 жовтня 2019 р по справі № 394/491/18 (провадження № 2/394/58/19), розгляд якої завершився залишенням позову без розгляду, оцінка судом даної експертизи не здійснювалась. На вирішення експерту було поставлено питання: чи зроблений підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки укладеному між ОСОБА_1 та Фермерським господарством Баліцького М.В., запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.12.2013 року за № 4129357, особисто ОСОБА_1 , чи іншою особою?

Експерту для проведення експертизи було надано: оригінал договору оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством Баліцького М.В, запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.12.2013 року за № 4129357; оригінал договору суборенди № 46/пр від 01.01.2013 року укладеного між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 ; оригінал договору № В/ поставки від 07.01.2015 року укладений між ОСОБА_1 та ПВТП «Гольфстрім»; експериментальні зразки підпису та почерку позивача (інформація згідно ЄДРСР справа № 394/491/18, ухвала суду про призначення експертизи від 15.10.2019).

Однак, надавши копію висновку № 5105-19 від 22.01.2020 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, сторона позивача не долучила додатків, тобто додаток № 1 (акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі), додаток № 2 (акт про визначення меж земельної ділянки в натурі). Вказаний договір без додатків було надано сектором Державної реєстрації прав Новомиргородської РДА (т.1 а.с. 28-29).

Пунктом 1.1. розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Інструкції № 53/5 визначено, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Як виходить, за відсутності оригіналів додатків, експерт здійснив відповідь на питання, які йому не ставились.

Позивачем суду не надавались документи з вільними зразками, на що наголошував представник відповідача письмово та в подальшому перед судом не ставилось питання про дослідження цих документів, підпис на яких використовувався як порівняльний матеріал.

Як вбачається з експертного висновку матеріали експерту було надано безпосередньо стороною за межами провадження у справі (провадження № 2/394/58/19).

За частиною 2 статті 107 ЦПК експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Пунктом 2.3. розділу II «Права, обов`язки та відповідальність експерта Інструкції № 53/5 чітко визначено, що експерту забороняється: самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно; вступати у не передбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи.

Як зазначено у висновку експерта в якості порівняльного матеріалу наданні вільні зразки підпису ОСОБА_1 в договорі суборенди № 46/пр від 01.01.2013; договорі поставки № В від 07.01.2015.

Згідно висновку виходить, що 12.12.2019 на адресу ДніпроНДСЕ надійшли додаткові матеріали, а саме оригінали документів з вільними зразками підпису ОСОБА_1 (вх. № Б180/12-07): договір про надання репетиторських послуг б/дати; заява № від 06.07.2018; заява про надання послуг з ведення державного реєстру земель № 12/021940 від 22.01.2008; повідомлення про відступлення прав вимог від 06.07.2018; заява-договор № 2446/980/Р від 18.04.2017; видаткова накладна № ЧРО-0056 від 27.11.2011; договір поставки б/дати; чек від 01.07.2019; квитанції б/дати; квитанції №49 від 07.09.2009; квитанції № 1/5/10 від 05.05.2010; платіжне доручення від 31.082018; табелі за 2013-2015.

Експерт не отримав в повному обсязі 10-15 документів порівняльних зразків за період 2015-2018 років.

Документи: договір про надання репетиторських послуг б/дати; заявка про надання послуг з ведення державного реєстру земель № 12/021940 від 22.01.2008; видаткова накладна № ЧРО-0056 від 27.11.2011; договір поставки б/дати; квитанція б/дати; квитанція № 49 від 07.09.2009; квитанції № 1/5/10 від 05.05.2010; табелі за 2013-2014, використані в якості порівняльного матеріалу, знаходяться за межами спірного періоду.

Пунктом 1.8. розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Інструкції № 53/5 визначено, що як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма необхідно надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5-8 аркушів.

Недостатність об`єктів для порівняння свідчить про недотримання вимог щодо порядку проведення експертизи.

Фактично експерт отримав порівняльні зразки, належність підписів в яких не перевірена судом та використав їх при проведенні експертизи. Кількість як вільних так і експериментальних зразків підпису та почерку не відповідає нормативним вимогам. Так, вільних зразків підпису було надано 2 (замість 15); експериментальних зразків підпису було надано 4 (замість 5-8); експериментальних зразків почерку надано 11 (замість не менше 15).

Вільні зразки підпису ОСОБА_1 відсутні в матеріалах справи, суду для дослідження не пред`являлись.

Щодо підпису на додатковій угоді стосовно земельної ділянки № НОМЕР_2 з кадастровим номером :02:000:0804.

Позовні вимоги обґрунтовано висновком почеркознавчого дослідження підписів

від імені ОСОБА_1 № 2444 від 01.03.2018, проведеним Київською

незалежною судово-експертною установою. Даний висновок не є достовірним, належним доказом, в зв`язку з наступним.

Згідно частини 1 статті 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Частина 1 ст. 9 ЗУ «Про судову експертизу» визначає, що атестовані відповідно до Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на МЮ України.

Відповідно до даних реєстру атестованих судових експертів (веб-сайт Міністерства юстиції України - https://rase.miniust.gov.ua/) Кривошеїна О.П. на дату складення дослідження судовим експертом не являлась.

Частиною 7 статті 102 ЦПК України визначено, що у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Частиною 5 статті 106 ЦПК України встановлено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Вказаним вимогам зазначений документ не відповідає.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Підпунктом 1.2.1. розділу «І. Загальні положення» Інструкції № 53/5 визначено, що основними видами (підвидами) експертизи є криміналістична: почеркознавча; лінгвістична експертиза мовлення; технічна експертиза документів; експертиза зброї та слідів і обставин її використання; трасологічна (крім досліджень слідів пошкодження одягу, пов`язаних з одночасним спричиненням тілесних ушкоджень, які проводяться в бюро судово-медичної експертизи); фототехнічна, портретна; експертиза голограм; відео-, звукозапису; вибухотехнічна; техногенних вибухів; матеріалів, речовин та виробів (лакофарбових матеріалів і покрить; полімерних матеріалів; волокнистих матеріалів; нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; скла, кераміки; наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; спиртовмісних сумішей; ґрунтів; металів і сплавів та виробів з них; наявності шкідливих речовин (пестицидів) у навколишньому середовищі; речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин; харчових продуктів; сильнодіючих і отруйних речовин); біологічна.

Тобто почеркознавча експертиза має проводитись виключно державними спеціалізованими установами. Всупереч вказаним нормам, Київська незалежна судово-експертна установа не є державною спеціалізованою установою.

Пунктом 1.1. розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Інструкції № 53/5 визначено, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. В даному випадку об`єктом дослідження були виключно копії. В суді апеляційної інстанції позивач пояснила, що оригінал документу в неї відсутній та взагалі оригіналу не було.

Пунктом 1.3. розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Інструкції № 53/5 визначено, що для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. В даному випадку зразки відсутні.

За вищевикладеного, враховуючи зазначені вимоги законодавства, докази сторони позивача є недопустимими, неналежними та недостатніми, а відтак підстави позовної вимоги недоведеними, наслідком чого є відмова в задоволенні позову.

За вимогами ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Суд апеляційної інстанції також звернув увагу на пояснення ОСОБА_1 , яка заперечує угоди на використання відповідачем земельної ділянки за 2012 та 2013 роки, але нею щорічно і навіть в період судового провадження отримується орендна плата, на яких підставах пояснити не змогла, хоча за її міркуваннями термін дії договорів закінчився досить давно.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову зазначив про неефективний спосіб захисту, визначений в позові. Вказавши, що належність способу захисту розподіляється по такому принципу: спосіб має відповідати захисту порушеного права, характеру порушення та правовій меті, якої прагне суб`єкт захисту.

Право на ефективний спосіб захисту прав передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосування способу захисту має призводити до реального поновлення порушеного права або припиняти неможливість задоволення інтересу. Суд з`ясовує чи передбачений законом обраний позивачем спосіб захисту, чи є він ефективним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Суд першої інстанції вказав, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), в пункті 85 передбачено, що задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц наступне, в разі не підписання договору оренди землі, враховуючі заявлення таких підстав стороною позивача і спрямування захисту на усунення порушень свого права належним способом захисту в даному випадку є саме усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок, тобто негаторний позов. Власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного й негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду.

Під час вирішення питання про віднесення заявленого у справі позову до віндикаційного чи негаторного, які є різновидами способів захисту права власності, поняття володіння розглядається як складова змісту такого права в розумінні положень частини першої статті 317 ЦК України.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Віндикаційний позов це позов неволодіючого власника про витребування майна від незаконно володіючого невласника.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює в користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном.

Виходить, якщо право власності на нерухоме майно лишається зареєстрованим за дійсним власником, однак таке майно незаконно використовує інша особа, то потрібно звертатися не з віндикаційним, а з негаторним позовом, оскільки в такому разі усунення перешкод у користуванні власником своїм майном і буде ефективним способом захисту порушеного права.

ОСОБА_1 у позові просить зобов`язати усунути перешкоди шляхом скасування державної реєстрації, зобов`язати повернути земельну ділянку.

Суд апеляційної інстанції висновується, що позивачем обраний ефективний спосіб захисту своїх прав, однак позовні вимоги не доведені належними та достатніми доказами і саме за цих підстав позов не підлягає задоволенню. Першочерговими є доведення обгрунтованості заявлених вимог.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову, однак помилився щодо мотивів такої відмови, у зв`язку з чим оскаржене судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу частково задовольняє, змінює мотивувальну частину судового рішення, резолютивну частину рішення залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, залишивши резолютивну частину рішення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2023 року.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний