Справа № 308/5835/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_1 , за участю: відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, державного виконавця Шутко О.М., боржника ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця та зобов`язати його вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою за участю: відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, державного виконавця Шутко О.М., боржника ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця та зобов`язати його вчинити певні дії.

Свою скаргу мотивує тим, що 28 липня 2010 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення у справі № 2-4661/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Рішення виконується у зведеному виконавчому провадженні № 34090187 (ВП № 33749043, ВП 33749913, ВП № 34683009) відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на підставі виконавчого листа № 2-4661/10, виданого 04.09.12. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Вказує, що згідно з рішенням ОСОБА_2 повинен сплатити ОСОБА_1 , кошти в сумі 9 911 772, 10 грн.

16 лютого 2019 року подав заяву до виконавчої служби, і просив звернути стягнення на грошові доходи ОСОБА_3 , яка є дружиною боржника.

10 квітня 2019 року йому стало відомо, що державний виконавець не виніс постанови про опис та арешт грошових коштів ОСОБА_3 , а тому допустив неправомірну бездіяльність. Такі дії державного виконавця свідчать про умисне невиконання рішення суду.

На підставі наведеного просить :

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Шутко О.М. щодо опису та арешту грошових доходів ОСОБА_3 , яка є дружиною боржника ОСОБА_2 ;

зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Шутко О.М. вжити заходів щодо опису та арешту грошових доходів ОСОБА_3 , яка є дружиною боржника ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином

З огляду на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, якими передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2010 року у справі №2-4661/10, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за позикою у розмірі 9564832 гривень, проценти від суми позики у розмірі 322321,73 гривень, та три проценти річних від простроченої суми за весь час просторочення в сумі 22798,37 гривень, що разом становить 99099952,10 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 сплачені ним судові витрати, а саме 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

На виконання вказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 04.09.2012 року видано виконавчий лист, який пред`явлений для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області

16.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про звернення стягнення на грошові доходи ОСОБА_3 , яка є дружиною боржника.

Разом з тим, відомостей щодо отримання відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Закарпатській області вказаної заяви, заявником до матеріалів скарни не долучено.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 77, ст. 79 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Будь-яких доказів на підтвердження неправомірності дій державного виконавця суду скаржником надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 79, 81, 89, 259-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участю: відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, державного виконавця Шутко О.М., боржника ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця та зобов`язати його вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.