Справа № 132/610/23
Ухвала

Іменем України

22 лютого 2023 року Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 31 січня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Частинами 1, 2, 3 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із аналізу даних норм закону вбачається, що заявник при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу має вказати конкретний розмір твердої грошової суми аліментів, яка станом на дату звернення до суду становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі є сталим значенням, однак підлягає індексації відповідно до вимог закону, а прожитковий мінімум на дитину відповідного віку є змінною величиною.

Всупереч вимогам ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу не конкретизовано вимог заявника, так як не визначений конкретний розмір аліментів, які просить стягнути з боржника.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, будь-яких доказів, які підтверджують проживання дітей разом з нею, суду не надала.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, заявниця не додала до заяви документи, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зокрема те, що неповнолітні діти проживають разом з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Всупереч даній вимогі закону заявниця просить проводити стягнення з 31 січня 2023 року.

Крім того, копія судового наказу для боржника містить печатку Калинівського районного суду Вінницької області про реєстрацію вхідного документа «Вх. №845 від 31.01.2023 р.».

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення аліментів не відповідає п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що заявниця не додала до заяви документи, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165, ст. 166, ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: