Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3913/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2023 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв В.В., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Заявлений позов мотивує тим, що в провадженні Виноградівського районного суду перебував розгляд кримінального провадження № 0000162 від 01.06.2022 року по обвинуваченню гр. ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. ОСОБА_1 є потерпілим у даному кримінальному провадженні, за фактом нанесення умисно легких тілесних ушкоджень та вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_3 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Так, 31 травня 2022 року, близько 10 години 50 хвилин, ОСОБА_3 , знаходившись неподалік залізничного переїзду по вул. Карпатської Січі в смт. Королево, Берегівського району, на грунті довготривалих неприязних відносин, затіяв сварку із ОСОБА_1 , який в той час знаходився на водійському сидінні власного автомобіля марки «Volkswagen Caddy», під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , підійшов до водійської дверки вищевказаного автомобіля та через незачинене скло наніс останньому один удари кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: набряку м`яких тканин лобно- скроневої ділянки зліва, садна шкірних покровів в ділянці лівої брови, які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, ЗВЧТ зі струсом головного мозку з цефалічним та вестибуло-атаксичним синдромом, які спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово- медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 82/В від 07.06.2022.

Вироком Виноградівського районного суду від 20 червня 2022 року у справі №299/2801/22 відповідача визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вирок набрав законної сили.

Такі неправомірні дії ОСОБА_3 заподіяли ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду. Позивач вказує, що обставини щодо заподіяння йому матеріальної шкоди підтверджуються Заказ-нарядом №АКВ0039437 від 16.06.2022 на ремонт дверки (становить - 300 грн) та кронштейну ручки передньої лівої caddy б/у (становить - 800 грн) автомобіля потерпілого марки Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 . Загальну суму матеріальної шкоди позивач визначає у розмірі 1100 гривень.

Заподіяну кримінальним правопорушенням моральну шкоду позивач оцінив у 20000 гривень і вона полягає в тому, що своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_1 фізичного болю та спричинив душевні страждання та емоційний дискомфорт у зв`язку із ушкодженням його здоров`я, що проявляється в погіршенні його фізичних здібностей. Також моральна шкода позивача виражається в наступному: фізичній болі, яку отримав внаслідок травм. Позивач до цих пір має тривалі головні болі, змушений приймати ліки та брати перерви під час роботи; душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом нанесення умисно легких тілесних ушкоджень та втратою почуття захищеності. Наразі потерпілий переживає емоційний стрес; перебуванні на лікарняному для використання всіх можливих лікувальних заходів для покращення здоров`я.

У зв`язку з наведеним позивач просить суд винести рішення, яким: стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1100 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача процесуальні витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Китерів В.В., подав до суду відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 заявлено дві вимоги - про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1100 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень. Однак а ні в позовній заяві, а ні в додатках до позовної заяви не вказано, що собою становить 1100 гривень матеріальної шкоди і як вона пов`язана з вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, за яке його було засуджено вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2022 року по справі № 299/2801/22. До позовної заяви додано Заказ-наряд від 16 червня 2022 року на ремонт двері, виданий на ім`я ОСОБА_5 , вказано автомобіль Volkswagen Caddy, державний номер НОМЕР_1 . Однак в тексті позовної заяви відсутні будь-які дані про те, чому і за що відповідач ОСОБА_3 має відшкодувати позивачу вартість ремонту двері легкового автомобіля, відсутня така інформація і у вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2020 року. Відповідач не заподіяв позивачу, а також ОСОБА_5 жодної матеріальної шкоди, що підтверджується і доданою до позовної заяви копією вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2022 року, в якому про заподіяння матеріальної шкоди відсутні будь-які дані, як і про легковий автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 . Вказує, що заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Як стверджує відповідач, позивач є колишнім чоловіком його рідної ОСОБА_6 , яка сама утримує двох дітей. Старша донька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 є племінницею відповідача, а молодша донька - його похресницею. Старша племінниця відповідача є інвалідом з дитинства, а два роки тому їй поставили діагноз - злоякісну пухлину мозку, в зв`язку з чим вона потребує лікування, витрати на яке в значній мірі несе її дядько - відповідач, який змушений допомагати сім`ї. Натомість у позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу склались неприязні відносини з відповідачем і зі слів останнього колишній родич вже тривалий час провокує його на неправомірні дії. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення просить суд відмовити повністю та здійснити розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка суду показав, що під час скоєння відносно нього кримінального правопорушення, відповідач пошкодив дверку на автомобілі, чим спричинив йому заявлену до стягнення матеріальну шкоду. Оскільки власником автомобіля є його мати, рахунок на ремонт виписаний на її ім`я. Злочинними діями відповідача йому заподіяно і моральну шкоду - він лікувався амбулаторно, п`ять днів не виходив на роботу, переніс фізичні та душевні страждання.

Після оголошення перерви в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, тому подальший розгляд справи проведено у його відсутність, за участю його представника.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позові та просив суд такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка суду показав, що позивач є колишнім чоловіком його рідної сестри і в них склалися неприязні відносини. Його було засуджено вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2022 року та піддано штрафу. Позивач його спровокував, але автомобіль позивача він не пошкоджував. Позивач сидів у автомобілі і вони розмовляли через опущене скло.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_8 , дружина відповідача суду показала, що 31 травня 2022 року вони разом з чоловіком їхали в напрямку м. Виноградів, коли позивач спровокував її чоловіка і між ними почався конфлікт, який тривав близько 10 хвилин. Чоловік наніс позивачу ляпаса по обличчю і вони роз`їхалися.

Заслухавши покази сторін, допитаних в якості свідків, пояснення представників сторін, покази свідка ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 299/2801/22, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2022 року у справі №299/2801/22 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вирок набрав законної сили 21.07.2022.

Під час розгляду вказаного кримінального провадження встановлено, що 31 травня 2022 року, близько 10 години 50 хвилин, ОСОБА_3 , знаходившись неподалік залізничного переїзду по вул. Карпатської Січі в смт. Королево, Берегівського району, на грунті довготривалих неприязних відносин, затіяв сварку із ОСОБА_1 , який в той час знаходився на водійському сидінні власного автомобіля марки «Volkswagen Caddy», під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , підійшов до водійської дверки вищевказаного автомобіля та через незачинене скло наніс останньому один удари кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: набряку м`яких тканин лобно- скроневої ділянки зліва, садна шкірних покровів в ділянці лівої брови, які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, ЗВЧТ зі струсом головного мозку з цефалічним та вестибуло-атаксичним синдромом, які спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово- медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 82/В від 07.06.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд констатує, що у даному випадку вироком Виноградівського районного суду від 20 червня 2022 року та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження по справі № 299/2801/22, факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди не встановлено.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Із абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів спричинення йому діями відповідача матеріальної шкоди у розмірі 1100 гривень на ремонт автомобіля Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягають.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Суд визнає аргументованими доводи позивача ОСОБА_1 щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок ушкодження його здоровя та душевних страждань у зв`язку із заподіяними йому відповідачем ОСОБА_3 тілесними ушкодженнями.

Позивач безумовно зазнав моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, пережитих у зв`язку із самим фактом побиття та втратою почуття захищеності, тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована.

Разом з тим, позивачем у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних та фізичних страждань. викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, глибину та тривалість душевних страждань, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 гривень, які слід стягнути з відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, позовні вимоги задоволені частково, тому судові витрати по сплаті судового збор підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.03.2023.

ГоловуючийТ. Ю. Левко