1Справа № 335/9145/21 2-ві/335/2/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищезазначена цивільна справа.

16.01.2023 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід головуючого судді Стеценка А.В. від розгляду справи.

Заява позивача мотивована тим, що судом 12.12.2022 відмовлено в задоволені клопотання позивача про проведення посмертної судової психіатричної експертизи, відхилено клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про призначення зазначеної експертизи, чим позбавлено позивача права реалізувати свої процесуальні права щодо доведеності позовних вимог. На переконання позивача, поведінка та процесуальні рішення головуючого судді викликають сумніви в його неупередженості та об`єктивності. Отже, головуючий суддя Стеценко А.В. не може розглядати дану справу та підлягає відводу.

17.02.2023 позивачем подано до суду доповнення до заяви про відвід від 16.01.2023, в якій позивач в обґрунтування раніше поданої ним заяви про відвід головуючого судді від 16.01.2023 додатково посилається на висновки Запорізького апеляційного суду, викладені в постанові від 03.02.2023.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними передано до канцелярії суду для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 20.02.2023 заява ОСОБА_1 про відвід судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи № 335/9145/21 надійшла на розгляд судді Рибалко Н.І.

На підставі ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши зміст та доводи заяви, суд вважає, що заява про відвід судді Стеценку А.В. є необгрунтованою, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно вимог частини 2 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводів щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя Стеценко А.В. виявляє особисту упередженість при розгляді цивільної справи № 335/9145/21. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Щодо наявності об`єктивного критерію, то звертаючись до суду із заявою про відвід судді Стеценку А.В. заявник ОСОБА_1 посилався на те, що судом 12.12.2022 відмовлено в задоволені клопотання позивача про проведення посмертної судової психіатричної експертизи, відхилено клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про призначення зазначеної експертизи, чим позбавлено позивача права реалізувати свої процесуальні права щодо обрання експертної установи на розсуд позивача, доведеності позовних вимог. На переконання позивача, поведінка та процесуальні рішення головуючого судді викликають сумніви в його неупередженості та об`єктивності, і позивач впевнений, що прийняте рішення суддею не буде законним та обґрунтованим.

Однак, відповідно до приписів ст. 36 ЦПК України наведені обставини не можуть бути підставою для відводу, а положення процесуального закону однозначно визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що обставини викладені позивачем ОСОБА_1 у заяві про відвід є такими, що ґрунтуються на суб`єктивних міркуваннях, зводяться до незгоди з прийняттям процесуальних рішень судді. Жодних об`єктивних підстав, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді та свідчать про необхідність їх відведення, - заявником не зазначено, а судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суддя приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Стеценку А.В.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.І.Рибалко