У х в а л а

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 711/4586/20

провадження № 61-147ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року

та постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк», товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В с т а н о в и в:

У липні 2020 року ПАТ «Фідобанк», ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою Придніпровського міськрайонного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

31 грудня 2022 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасуватиоскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, або направити справу на новий розгляд.

Дослідивши касаційну скаргу представника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, а також постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду цієї ухвали,

не підлягають касаційному оскарженню, оскільки ухвала суду першої інстанції відсутня в переліку ухвал суду, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після її перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року

не підлягають касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року в справі запозовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню

не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук