Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4152/19 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П.
Категорія 16 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Микитюк О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу№ 279/4152/19 за заявою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в особі структурного підрозділу відділу у Коростенському районі Головного управління Дежгеокадастру у Житомирській області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 279/4152/19

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Коваленко О.В. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ГУ Держгеокадастру у Житомирській області звернулося до суду з названою заявою, в обгрунтування якої вказало, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2021 року у справі № 279/4152/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видалити інформацію про збільшення площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 з 0,0247 га до 0,0324 га з обмінних файлів за кадастровим номером :02:002:0339 виданого на ім`я ОСОБА_1 та з публічної кадастрової карти України. Вказане рішення набрало законної сили 09.09.2021, у зв`язку із чим Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист.

Заявник вказав, що при виконанні рішення виникли труднощі, пов`язані з тим, що державна реєстрація землі проведена 05 березня 2009 року. Після набрання чинності Закону України "Про державний земельний кадастр", відомості були перенесені до Державного кадастру в автоматизованому порядку. Водночас, під час виконання рішення суду було виявлено, що суб`єктом господарювання (ПП"Земельно-кадастрове бюро м. Коростеня) під час виконання землевпорядних робіт була допущена помилка в електронному документі (обмінному файлі) в частині визначення площі та в зображенні кадастрового плану. Проте, ОСОБА_1 відмовився погоджувати та затверджувати технічну документацію, яка виготовлена при виконанні судового рішення.

Зазначив, що в іншому порядку виконати рішення суду не вбачається за можливе, а тому просив визнати виконавчий лист, виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області по справі № 278/4152/19 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року відмовлено Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області в особі структурного підрозділу відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у порядку ст.432 ЦПК України, по справі №279/4152/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

У поданій апеляційній скарзі представник Держгеокадастру у Житомирській області просить вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в апеляцій скарзі наводиться аналіз правових позицій Верховного Суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважає постановлену ухвалу законною та такою, що відповідає нормам цивільного процесуального права. Наголошує, що перебування виконавчого листа суду на примусовому виконанні свідчить про невиконання відповідачем у добровільному порядку рішення суду , яке набрало законної сили, а також те, що набувши статусу боржника у цьому виконавчому провадженні він не скористався своїм правом на добровільне виконання судового рішення. Законні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить 19/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 0,0247 га ( кадастровий номер :02:002:0339), яка розташована за вказаною адресою та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. ОСОБА_1 вказав, що отримав від відповідача повідомлення про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру. Зокрема, у ДЗК зазначено площу цієї земельної ділянки 0,0324 га, а не 0,0247 га. Також у повідомленні зазначено про можливість виправлення цієї помилки відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Державний земельний кадастр. У зв`язку з цим йому рекомендовано звернутися до ПП Земельно-кадастрове бюро міста Коростеня для повторного виготовлення за його кошти технічної документації із землеустрою, на підставі якої будуть внесені відповідні зміни до ДЗК щодо цієї земельної ділянки. Зазначив, що такі дії порушують його права та не відповідають вимогам законодавства, адже він у встановленому законом порядку виготовив технічну документацію із землеустрою на вказану земельну ділянку площею 0,0247 га та отримав державний акт.

Враховуючи вищезазначене, просив визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо внесення до Державного земельного кадастру та публічної кадастрової карти України інформації про збільшення розміру належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0339, з 0,0247 га до 0,0324 га; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видалити інформацію з обмінних файлів щодо збільшення розміру вказаної земельної ділянки з 0,0247 га до 0,0324 га та видалити інформацію про збільшення розміру даної земельної ділянки з публічної кадастрвоої карти України.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2021 року, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2021 залишено без змін, позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видалити з обмінних файлів та з публічної кадастрової карти України інформацію про збільшення розміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 , з 0,0247 га до 0,0324 га, з кадастровим номером :02:002:0339, яка належить ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист № 279/4152/19.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області в особі структурного підрозділу відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, не навело у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення, урегульованих ст. 432 ЦПК України, та у справі немає доказів помилковості видачі виконавчого листа, невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою. Відтак, відсутні підстави для застосування положень частини 2 статті 432 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, належить розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 листопада 2019 р. (справа № 593/841/14) дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник обгрунтовує свою заяву тим, виконати рішення неможливо, оскільки Державного земельного кадастру помилково внесено інформацію щодо площі належної позивачеві земельної ділянки. Така помилка мала місце внаслідок невірного зазначення площі земельної ділянки у документації із землеустрою в електронному вигляді і видалити з обмінних файлів та з публічної кадастрової карти України інформацію про збільшення розміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 , з 0,0247 га до 0,0324 га, з кадастровим номером :02:002:0339, яка належить ОСОБА_1 не має можливості.

Разом із тим, при вирішенні спору, судом зазначено, що при внесенні відомостей щодо цієї земельної ділянки до Державного земельного кадастру державний кадастровий реєстратор зобов`язаний був перевірити відповідність електронного документа технічній документації із землеустрою у паперовому вигляді, а також інформації, яка міститься у Поземельній книзі на цю ділянку. Така відповідність не була перевірена, внаслідок чого до Державного земельного кадастру внесено помилкову інформацію щодо площі належної позивачеві земельної ділянки.

Враховуючи вищезазначене, відповідач зобов`язаний безоплатно виправити допущену помилку.

Колегія суддів зазначає, що допущення зазначеної помилки не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні положень ст. 432 ЦПК України.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що не підлягають до застосування правові позиції Верховного Суду наведені в судовому рішенні першої інстанції, оскільки вони стосуються кредитних, а не земельних правовідносин, не можуть бути враховані, оскільки суд навів правові позиції як умову застосування правових норм.

Встановлення обставин, яким чином можливе виконання рішення суду підлягає з`ясуванню в іншому порядку, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.02.2023.

Головуючий Судді