Справа № 367/4084/21
Провадження №2/367/1539/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 січня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Біленківської територіальної громади, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що в період з лютого 2017 року по жовтень 2018 року вона з ОСОБА_2 проживали разом, як чоловік і жінка без шлюбу. Свої стосунки в органах реєстрації цивільного стану не оформлювали. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 . У жовтні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили фактичні шлюбні відносини та стали проживати окремо. При цьому донька залишилась зі ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні.

ОСОБА_1 зазначає, що судовим наказом Запорізького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2020 року по справі № 2-н/317/17/2020 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказу було звернуто нею до примусового виконання до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яким 10 квітня 2020 року відносно ОСОБА_2 , як боржника, було відкрито виконавче провадження № 61716383. Однак, ОСОБА_2 з часу фактичного припинення шлюбних відносин (з жовтня 2018 року) жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання доньки та продовжує ухилятись від сплати аліментів, присуджених судом.

Позивач вказує, що на даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і отримує лише державну допомогу, що виплачується після народження дитини, також матеріальну допомогу надає її мати. У зв`язку з тим, що дитина знаходиться на повному утриманні позивача, вона потребує, але вже понад два з половиною роки не отримує, жодної матеріальної допомоги від ОСОБА_2 на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_4 .

Крім того, позивач стверджує, що ОСОБА_2 після припинення їхніх фактичних шлюбних відносин з жовтня 2018 року жодного разу не виявляв наміру і не бачився зі своєю дитиною, тобто ніякої участі у її вихованні не приймає. Дитина постійно проживає разом нею і знаходиться на її повному утриманні, відвідує Біленківський комунальний дошкільний навчальний заклад «Веселка».

ОСОБА_1 зазначає, що на даний час знаходиться у складних життєвих обставинах: має на утриманні малолітню дитину, яку виховує сама, та на утримання якої фактично не отримує аліментів, крім того їхня сім`я знаходиться в органах соціального захисту населення на обліку, як малозабезпечена сім`я, тому вона отримує лише щомісячну соціальну допомогу у розмірі 2 431 (дві тисячі чотириста тридцять одна) гривня 80 копійок.

У зв`язку із зазначеним, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 січня 2022 року залучено до участі в цивільній справі № 367/4084/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Біленківської територіальної громади, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради в якості третьої особи.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2022 року зобов`язано Орган опіки та піклування Біленківської територіальної громади надати письмовий висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Біленківської територіальної громади, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Органи опіки та піклування Біленківської територіальної громади, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб - Орган опіки та піклування Біленківської територіальної громади, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради в судове засідання не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії судового наказу Запорізького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2020 року по справі № 2-н/317/17/2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 січня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із копією розрахунку головного державного виконавця Ірпінського МВ ДВС від 31 січня 2021 року у виконавчому провадженню № 61716383, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31 січня 2021 року становила 32 736 (тридцять дві тисячі сімсот тридцять шість) гривень

Відповідно до довідки начальника Ірпінського міського МВ ДВС про неотримання аліментів від 18 травня 2021 року № 11978 ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 .

Відповідно до копії довідки від 06 квітня 2021 року №1059/01-06 виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05 квітня 2021 року № 96, складеним фахівцем Біленківської ОТГ із соціальної роботи ОСОБА_5 за участю сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та депутата місцевої сільради ОСОБА_8 , видно, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , 2018 року народження. Зі слів сусідів було встановлено, що мати - ОСОБА_1 , 1989 року народження, сама виховує доньку ОСОБА_9 , батько дитини за даною адресою не проживає та ніякої участі у вихованні доньки не приймає.

Згідно з копією довідки КДНЗ «Веселка» від 02 квітня 2021 року № 01-41/53, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно відвідує групу раннього віку « ОСОБА_10 », її зарахування здійснено на підставі заяви матері ОСОБА_1 та медичної довідки, приводить дитину до дитячого садка і забирають дитину з ДНЗ мама дитини - ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_11 . Також в довідці вказано, що ОСОБА_1 дбайливо ставиться до своєї дитини - її здоров`я та розвитку, виконує всі рекомендації педагогічних працівників закладу, забезпечує необхідним для розвитку та виховання доньки, мама разом з Мар`яною беруть участь у конкурсах та виставках, які організовуються в дитячому садочку.

Відповідно до копії листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02 квітня 2021 року № 01/22-01-17 видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під наглядом сімейного лікаря ОСОБА_12 з 5-ти місячного віку, прибула з м. Запоріжжя. Декларацію з сімейним лікарем підписала мати - ОСОБА_1 , яка завжди супроводжує доньку під час прийомів до сімейного лікаря, виконує лікарські призначення, обстеження. ОСОБА_3 отримує адекватний догляд з боку матері. Про участь батька у догляді та лікуванні дитини сімейному лікарю не відомо.

06 жовтня 2022 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2022 року Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надано висновок щодо розв`язання спору про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 з якого вбачається, що відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 05 жовтня 2022 року № 13, Біленьківська сільська рада Запорізького району Запорізької області, як орган опіки і піклування дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20).

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, № 31111/04, § 58, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц (провадження № 61-2237св21).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Оцінюючи надані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини та її утриманню, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі, що свідчить про його нехтування покладеними на нього правами та обов`язками по вихованню та утриманню власної дитини.

З аналізу наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 280, 353 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Біленківської територіальної громади, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук