Справа № 206/408/23
Провадження № 2-о/206/60/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

присяжних Бублейник Ю.Ю., Лещенко К.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Кравченка М.М.,

прокурора Геник Л.С.,

представника заявника - лікаря-психіатра Кирій Г.Д.,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Швидкого Є.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у режимі відеоконференції з закладом з надання психіатричної допомоги цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулась до суду із заявою про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначено, що 29.01.2023 ОСОБА_1 був госпіталізований до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз): БАР, поточний маніакальний епізод з психотичними включеннями.

У судовому засіданні лікар - психіатр Кирій Г.Д. підтримала заяву та просила її задовольнити зазначивши, що ОСОБА_1 вже лікувався у вказаному закладі, однак його було виписано, з підстави того, що він написав заяву про відмову від лікування, його було виписано з лікарні та надано рецепт для подальшого лікування. Також підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що ОСОБА_1 потребує пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

У судовому засіданні прокурор підтримала заяву в повному обсязі, мотивуючи тим, що поспілкувавшись із ОСОБА_1 у судовому засіданні та заслухавши думку лікаря та покази свідків, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, вважає що заява підлягає задоволенню.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що він не потребує лікування у психіатричній лікарні, а йому потрібно лікування у лікарні, де повинні обстежити його загальний стан здоров`я. Також зазначив, що командир роти застосовував до нього фізичну силу, про що він написав заяву до відділу поліції.

Захисник-адвокат Швидкий Є.П заперечував проти госпіталізації ОСОБА_1 та просив відмовити в задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що ОСОБА_1 29.01.2023 року о 12.00 годині викликав собі карету швидкої медичної допомоги, коли прибула карета швидкої медичної допомоги о 12.30 годині, останній агресивно поводився, та вимагав лікарів його госпіталізувати, став на коліна і почав молитися пере ними. Зазначив, що про вказану подію йому стало відомо зі слів, також йому відомо про ту обставину, що ОСОБА_1 вже лікувався у лікарі подібного профілю.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що він служить разом із ОСОБА_1 протягом тиждня. Протягом цього часу останній поводився дуже агресивно, особливо коли це стосувалося виконання якогось завдання. 29.01.2023 він особисто бачив, як ОСОБА_1 біг з виделкою до карети швидкої медичної допомоги. Також, ОСОБА_3 зазначив, що конфліктів з ОСОБА_1 , які б доходили до бійок не було, але останній вів себе не адекватно, заважав відпочивати іншим військовослужбовцям, ходив вночі, о третій годині ночі міг грати на гітарі, бігав по полю, потім о 04.00 годині ранку починав їсти, при цьому у нього є вільний доступ до зброї, що може спричинити тяжкі наслідки. Також зазначив, що ОСОБА_1 до служби в армії не готовий, не розуміє що таке військова служба.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що він є лікарем роти. Приблизно з 18 січня ОСОБА_1 привезли до роти, він з ним поспілкувався, зіниці останнього не реагували на світло, але поводився він адекватно. Він його поставив на облік та вони домовилися, що ОСОБА_1 буде приймати ліки, які йому були виписані за рецептом лікаря психіатричної лікарні, самостійно, але він цей процес контролював. Разом з тим, зазначив, що усі хлопці скаржилися на поведінку ОСОБА_1 , так як виділявся своєю поведінкою від інших, особисто він бачив, як останній бігав на полі, вночі грав на гітарі та заважав відпочивати іншим військовослужбовцям. Як лікар він вважає, що ОСОБА_1 потрібно лікуватися у спеціалізованій лікарні, під наглядом лікарів-психіатрів.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

У судовому засіданні було встановлено, що 29.01.2023 ОСОБА_1 був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», за направленням КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР лікарем-психіатром Шелест, у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, що підтверджується письмовими доказами.

При обстеженні його психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів підтвердила обґрунтованість госпіталізації громадянина ОСОБА_1 ( а.с.2).

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів, щодо обґрунтування необхідності госпіталізації до КП «ДБКЛПД» ДОР», ОСОБА_1 поставлено попередній діагноз - БАР, поточний маніакальний епізод з психотичними включеннями, відповідно потребує госпіталізації до психіатричного закладу згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» №1489-111 від 22.02.2000 року (а.с. 3 на звороті).

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що під час його чергування, йому надійшов виклик № 510 29.01.2023 ОСОБА_6 35 р. з болями в животі та діарея. По прибуттю на виклик на зустріч йому біг військовослужбовець з виделкою в руках з агресивними висловами та погрозами. Після зауваження викинув виделку та надалі поводився агресивно та на зауваження не реагував. Вказані обставини також підтверджуються аналогічними письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.4-5 на звороті).

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Щодо застосування до особи насильства під час примусової госпіталізації, а ні ОСОБА_1 , стосовно якого вирішується питання про надання йому психіатричної допомоги в примусовому порядку, а ні захисником особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги в примусовому порядку, адвокатом Швидким Є.П., заяв не поступало.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Т.В. Нестеренко

Присяжні: Ю.Ю. Бублейник

К.М. Лещенко