РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/5573/22

Провадження № 22-ц/4815/162/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя доповідач - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Рахімовою ОСОБА_4 Анатоліївною на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року (ухвалене у складі судді Бучко Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позов обґрунтовано тим, що у період з 7 жовтня 2000 року по 10 березня 2005 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 .

10 березня 2005 року рішенням суду шлюб розірвано, а доньку залишено проживати з нею.

Рішенням суду від 4 листопада 2004 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2004 року і до повноліття дитини.

25 лютого 2009 року рішенням суду відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

25 червня 2020 року рішенням суду змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн щомісячно.

У доньки ОСОБА_4 існують проблеми зі здоров`ям, зокрема погіршується зір, внаслідок чого дитина потребує медикаментозного лікування очей, постійно купує краплі для очей на суму 670 грн, лінзи на суму 121 грн, замінює лінзи в оправу окулярів на суму 950,20 грн.

У червні 2021 року ОСОБА_4 готувалася до випускного балу, в зв`язку з чим придбала сукню на свято на суму 5500 грн.

9 січня 2018 року доньці виповнилося 18 років. Для святкування свого дня народження вона придбала святкове вбрання, сукню, на суму 3300 грн.

Нині ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання за освітньою програмою міжнародна економіка у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка. Фінансування навчання доньки здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. Проте, змоги придбати житло в Києві немає, тому донька проживає в гуртожитку. Кімната в гуртожитку потребувала косметичного ремонту, тому нею було придбано будівельні матеріали та інші необхідні речі домашнього вжитку на суму 5624,76 грн, 492,81 грн, 295,80 грн, також придбано ковдру та подушку, постільну білизну на суму 1119,60 грн, 650 грн, покриття для підлоги на суму 4570 грн та замовлено шафу на суму 2463,66 грн.

Для того, щоб донька могла повноцінно навчатися в університеті та виконувати завдання, нею придбано ноутбук на суму 32000 грн. Додаткові витрати на утримання доньки були понесені нею, коли остання була неповнолітньою, тому на дані правовідносини поширює свою дію ст. 185 СК України і половина понесених матір`ю витрат підлягає стягненню з відповідача. Лікування, навчання, одяг були необхідними витратами на дитину, що забезпечували її гармонійний всебічний розвиток та належний стан здоров`я.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину додаткових витрат, що були понесені на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 28 878 грн 91 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 870 (вісімсот сімдесят) грн 60 коп у відшкодування понесених додаткових витрат на дитину.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 29 грн 77 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 910 (дев`ятсот десять) грн у відшкодування судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що у випадку коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються - такі правовідносини регулюються статтею 199 СК України.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Рахімова ОСОБА_4 Анатоліївна оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що додаткові витрати, про стягнення яких вона просить, були спричиненні тим, що донька вступила на навчання до Київського національного університету імені Т.Шевченка.

Витрати, пов`язані із здійсненням косметичного ремонту кімнати в гуртожитку, придбанням речей домашнього вжитку, ковдри, подушки, постільної білизни, покриття до підлоги, замовленням шафи, придбанням ноутбука не входять до аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а тому є додатковими витратами.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

10 лютого 2023 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Каленською О.П. подано відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що витрати, пов`язані зі здобуттям професійної освіти не відносяться до додаткових витрат на дитину, в розуміння ст. 185 СК України.

Просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2005 року у цивільній справі № 2-3102/05.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2005 року у цивільній справі № 2-3102/05 неповнолітню дитину ОСОБА_4 після розлучення залишено на проживання та виховання з матір`ю (позивачем).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2009 року у справі № 2-1025/09 ОСОБА_2 (відповідача) позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Верховним Судом у постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 зазначено, що особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Як правильно встановлено судом першої інстанції витрати на придбання донькою ОСОБА_4 святкових суконь в сумі 5500 грн та 3300 грн, не є тими особливими обставинами, з якими норми ст. 185 СК України пов`язують необхідність участі іншого з батьків у додаткових витратах, оскільки позивачем не доведено, що без понесення таких витрат всебічний та гармонійний розвиток дитини буде неможливим чи наявність у дитини певних здібностей, для розвитку яких необхідним було придбання суконь.

Враховуючи визнання позивачем позовних вимог в частині додаткових витрат на лікування зору, придбання ліків, лінз, які підтверджені записами в медичній карті ОСОБА_4 , рецептурними даними та фіскальними чеками на придбання ліків, місцевим судом правомірно стягнуто з відповідача половину вартості таких додаткових витрат на дитину в розмірі 870,60 грн.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 751/4312/16-ц).

Як встановлено судом 9 серпня 2021 року між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, вступником ОСОБА_4 та законним представником ОСОБА_1 укладений договір № 791 ЕФ про навчання ОСОБА_4 у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка за денною формою за освітньою програмою "Міжнародна економіка". На підставі договору № 324419 від 1 вересня 2021 року ОСОБА_4 надано в тимчасове користування ліжко-місце в житловій кімнаті № 322/3 в студентському гуртожитку № 10.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивачка просить про стягнення витрат, які пов`язані з навчанням ОСОБА_4 у вищому навчальному закладі для здобуття професійної освіти (придбання будівельних матеріалів для ремонту кімнати в гуртожитку, речей домашнього вжитку, ковдри, подушки, постільної білизни, покриття для підлоги, замовлення шафи, придбання комп`ютера).

Вищевказані витрати враховуються судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, відповідно до вимог ст.198-201 СК України, а положення статті 185 СК України, у цьому випадку, не підлягають до застосування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Рахімовою ОСОБА_4 Анатоліївною залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.