Номер провадження: 22-ц/813/744/23
Справа № 1519/7980/2012
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС»,

стягувач Публічне акціонерне товариство «ЕРСТЕ БАНК»,

боржник ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року у складі судді Гуревського В.К.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2012 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» заборгованість за кредитним договором №014/0999/18/01026 від 18.01.2007 по сплаті відсотків та пені в розмірі 118 114,90 дол США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 01.04.2012 7,9867 грн за 1 дол. США, складає 943348,27 грн, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 01.04.2012 - 7,9867 грн за 1 дол США, складає 943348,27 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» суму державного мита в розмірі 3219,00 грн.

19.11.2012 на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2012 року позивачу видані виконавчі листи про солідарне стягнення заборгованості та стягнення державного мита.

У вересні 2020 року ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» звернулося до суду з заявою, в якій просило замінити ПАТ «ФІДОБАНК» на його правонаступника ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» в якості стягувача за виконавчими листами, боржником по яким є ОСОБА_1 ; видати дублікати виконавчих листів, боржником за якими є ОСОБА_1 ; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів, боржником за якими є ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 02 червня 2020 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» укладено договір №GL3N217657 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених в додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, зокрема набуло прав вимоги до позичальника за вищевказаним кредитним договором № 014/0999/18/01026 від 18 січня 2007 року, укладеним з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором поруки № 014/0999/18/01026/2 від 18 січня 2007 року. Зазначило, що на момент подання цієї заяви в Автоматизованій системі виконавчих проваджень будь-яка інформація щодо відкритих виконавчих проваджень за виконавчим листом N1519/7980/12 від 19.11.2012, боржником за яким є ОСОБА_1 , відсутня та заявник не володіє даними щодо стану виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2012 у справі N1519/7980/2012. 02.06.2020 ПАТ "ФІДОБАНК" (як правонаступник ПАТ "ЕРСТЕ БАНК") передав права та обов`язки, зокрема, за кредитним договором N 014/0999/18/01026 від 18 січня 2007 року, ТОВ "ВЕРРА ФІНАНС" на підставі договору NGL3N217657 про відступлення прав вимоги. У зв`язку з цим, між ПАТ ФІДОБАНК" та ТОВ "ВЕРРА ФІНАНС" відбувалася пересилка документів, в тому числі тих, що стосуються боржника за вищевказаним кредитним договором, однак, під час передачі документів виконавчі листи по справі N1519/7980/12 від 19.11.2012, боржником за якими є ОСОБА_1 , ТОВ "ВЕРРА ФІНАНС" від попередника отримано не було, і наразі вони вважаються втраченим. Зазначило, що процес ліквідації банку є процедурою трудомісткою та довгостроковою, підготовка усіх необхідних документів щодо ліквідації та передачі прав банку, як кредитора, потребує відповідального підходу та тривалого часу, що могло призвести до втрати ПАТ "ФІДОБАНК" виконавчого документа та потягло не вчинення вчасно дій щодо звернення банку до суду із заявою про видачу його дублікату.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» подало апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, та постановити нову про задоволення заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 02.06.2020 ПАТ «ФІДОБАНК» (як правонаступник ПАТ «ЕРСТЕ БАНК») передало права та обов`язки, зокрема, за кредитним договором № 014/0999/18/01026 від 18 січня 2007 року, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» на підставі договору № GL3N217657 про відступлення прав вимоги. Між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» відбувалася пересилка документів, в тому числі тих, що стосуються боржника за вищевказаним кредитним договором, однак, під час передачі документів виконавчі листи по справі № 1519/7980/12 від 19.11.2012, боржником за якими є ОСОБА_1 , ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» не отримало, і наразі вони вважаються втраченим. Будь-яка інформація щодо відкритих виконавчих проваджень за виконавчим листом № 1519/7980/12 від 19.11.2012 боржником за яким є ОСОБА_1 , відсутня. Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» звернулося повторно із заявою про заміну сторони стягувача, оскільки ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2020 (на яку посилається суд в оскаржуваному рішенні) замінено стягувана у конкретному виконавчому провадженні, боржником за яким є лише один із відповідачів по цій справі, а саме, ОСОБА_2 , тобто заміна стягувача відбулася у відкритому виконавчому провадженні; ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» у своїй заяві від 04.09.2020 просило суд замінити сторону стягувана за виконавчими листами, боржником за яким є ОСОБА_1 , щодо якої відсутні відкриті виконавчі провадження, тобто заміна мала б відбутися поза межами виконавчого провадження і щодо іншого відповідача по справі.ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» було подано до суду дві різні заяви про заміну сторони стягувача, кожна з яких відрізнялася боржниками (щодо яких заявлено вимогу), а також стадією виконання рішення. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є солідарними боржниками, а тому, не можна вважати заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №50776498, боржником за яким є лише ОСОБА_2 належною заміною і по відношенню до ОСОБА_1 . Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

24.01.2022 ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що обов`язок ОСОБА_1 за кредитним договором щодо повернення грошових коштів після її смерті перейшов, в силу вимог статей 1216, 1218 ЦК України до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в порядку визначеному ст. 1282 ЦК України.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.01.2023.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо вимоги про заміну стягувача ПАТ «ФІДОБАНК» на заявника у виконанні рішення у справі N1519/7980/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України Про виконавче провадження, статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За вказаних обставин, звернення правонаступника кредитора з заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви в частині заміни стягувача ПАТ «ФІДОБАНК» на заявника у виконанні рішення у справі N1519/7980/12 послався на те, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2020 вказане питання вже було вирішено, заяву задоволено.

Водночас як свідчать матеріали справи на виконання виконавчих листів про стягнення солідарно заборгованості за рішенням суду у справі N1519/7980/12 державним виконавцем були відкриті провадження окремо по кожному з боржників ОСОБА_2 (провадження №50776498) та ОСОБА_1 (провадження №51073513).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2020 року здійснено заміну стягувача з ПАТ «ФІДОБАНК» у виконавчому провадженні №50776498 на ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Отже, судом було здійснено заміну у виконавчому провадженні відносно боржника ОСОБА_2 (а.с. 109,110,152-154).

Проте, зміст заяви, яка наразі є предметом розгляду свідчить про те, що заявник просить здійснити заміну стягувача відносно іншого боржника за рішенням суду у справі N1519/7980/12, а саме ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №51073513.

Отже, відмовляючи в задоволенні заяви про зміну стягувача з підстав того, що такі вимоги вже розглянуті, суд припустився помилки та не звернув увагу на те, що вимога про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні за яким боржником є ОСОБА_1 не заявлялася заявником та предметом розгляду не була.

Вбачається, що 02.06.2020 між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» укладено договір №GL3N217657 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених в додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, зокрема набуло прав вимоги до позичальника за вищевказаним кредитним договором № 014/0999/18/01026 від 18 січня 2007 року, укладеним з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором договором поруки від 18 січня 2007 року.

Таким чином, до ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» перейшли всі права ПАТ «ФІДОБАНК» щодо права вимоги до боржників за кредитним договором №014/0999/18/01026 від 18 січня 2007 року.

Враховуючи вищенаведене, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження за яким боржник ОСОБА_1 з ПАТ «ФІДОБАНК» на заявника є необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

За висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі N 2-836/11 у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно ч. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", який набрав чинності 5 жовтня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", редакція якої діяла на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції закону від 2 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Як вбачається з копії виконавчого листа та підтверджується відповіддю від 07.10.2020 Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні у відділі перебував виконавчий лист N1519/7980/2012, виданий Малиновським районним судом м. Одеса 19.11.2012 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ЕрстеБанк" боргу у сумі 943348,27 грн. 07.04.2014 державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 ЗУ "Про виконавче провадження". Оригінал виконавчого документу направлено стягувачу - ПАТ "Ерсте Банк" м. Одеса пр. Шевченка, 27. Повторно на виконання до Лиманського РВДВС вказаний виконавчий документ надійшов 16.05.2016 (ВП N51073513), стягувачем за яким було ПАТ "ФІДОБАНК". 31.05.2017 державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 ЗУ "Про виконавче провадження". Оригінал виконавчого документу направлено стягувачу - ПАТ "ФІДОБАНК" м. Одеса вул. Ак Корольова, 27. Більше вказаний виконавчий лист на виконання не надходив.

Отже, після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ "ФІДОБАНК" від 31.05.2017 розпочався новий трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Матеріали справи не містять відомості про те, що виконавчі листи, боржником в яких зазначена ОСОБА_1 , які відповідно до постанови виконавця направлені на адресу ПАТ «ФІДОБАНК» 31.05.2017, надійшли стягувачу.

Водночас відомості про існування відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 відсутні.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі N 2-1316/285/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Суд оцінки таким обставинам не надав.

Як на підставу поважності пропуску вказаного строку заявник посилався на запровадження процедури ліквідації банку ПАТ «ФІДОБАНК», яка є трудомісткою та довготривалою, підготовка усіх необхідних документів щодо ліквідації та передачі прав банку, як кредитора потребувала відповідального підходу та тривалого часу, що могло призвести до втрати ПАТ "ФІДОБАНК" виконавчого документа, що потягло не вчинення вчасно дій щодо звернення банку до суду із заявою про видачу його дублікату.

Процедура ліквідації ПАТ "ФІДОБАНК" розпочата з 20.07.2016, в межах строку пред`явлення листа до виконання - 04.07.2016 ПАТ «ФІДОБАНК» звертався із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на унеможливлення через його відсутність виконати рішення суду.

Суд ухвалою від 29.12.2017 відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність інформації, інші доводи чи мотиви у рішенні на навів.

Також повернення виконавчих листів без підтвердження їх отримання ПАТ «ФІДОБАНК» відбулося вже під час ліквідації банку.

Матеріали справи свідчать про добросовісне та неодноразове пред`явлення виконавчих листів до їх втрати до виконання, проте вони поверталися виконавцем на адресу стягувача в зв`язку з неможливістю виконання.

З часу спливу строку для виконання ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» протягом нетривалого часу звернувся із заявою про поновлення строку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі №1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, ст. 431 ч.1 ЦПК України.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ст. 433 ч. ч.1,2,4 ЦПК України).

Суд вважав встановленим, що боржник ОСОБА_1 померла і ніхто спадщину не прийняв. Однак такі висновки спростовуються матеріалами спадкової справи, яка судом не досліджувалася.

Зважаючи на викладене, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд прийшов до помилкового висновку про відмову в поновленні строку, видачі дублікату виконавчого листа та заміні стягувача, тому ухвала суду підлягає скасуванню, заява стягувача задоволенню з мотивів та підстав, викладених вище.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його оскарження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання листа, боржником за яким є ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» .

Видати дублікати виконавчих листів та поновити строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі №1519/7980/12, боржником за якими є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 30.01.2023

Головуючий:

Судді: