ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3756/21

Головуючий у першій інстанції Домашенко Ю.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/348/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди (збитку), завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), в якому просила стягнути з відповідача на її користь 33 695 грн страхового відшкодування, 4 378,51 грн пені, 1 011 грн три відсотки річних, а також 2 607,44 грн інфляційних витрат за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2021 року, а вцілому 41 690,95 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що 03 липня 2020 року о 22 год. 15 хв по вул. Шевченка, 32 у м. Остер Чернігівського району Чернігівської області сталася ДТП за участю автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , що був припаркований, та автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка у темну пору доби, під час виїзду з місця стоянки, рухаючись заднім ходом, не переконалася у безпечності свого маневру, не врахувала дорожню обстановку, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, і як наслідок вчинила зіткнення із транспортним засобом позивачки. У результаті ДТП належний ОСОБА_1 автомобіль отримав пошкодження. Водій транспортного засобу «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 свою вину визнала, зазначивши про це у повідомленні про ДТП (Європротокол). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Однак відповідач відмовився виплатити страхове відшкодування, що зумовило звернення з даним позовом.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 41 690,95 грн, з яких: страхове відшкодування у розмірі 33 695 грн, пеню в розмірі 4 378,51 грн, 3% річних в розмірі 1 011 грн та інфляційні втрати за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2021 року в розмірі 2 607,44 грн. Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «НАСК «ОРАНТА», вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, безпідставним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у даній справі встановити причини та обставини настання страхового випадку на підставі наданих учасниками події ДТП, пояснень та «Європротоколу» не видається можливим. Вина водія ОСОБА_2 мала доводитись в порядку цивільного судочинства і, на думку страхової компанії, не доведена.

Указує на те, що відповідач розрахував вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, але у розмір майнової шкоди в сумі 33 695,02 грн, яка стягнута із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивачки, включено показник ПДВ, однак докази ремонту автомобіля у платника ПДВ не надано. ПДВ страховиком не розраховувалося, оскільки прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Наголошує на тому, що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи і відшкодовується винною особою, тому сума стягнутого із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування не повинна включати визначену договором франшизу.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не подавала.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить частково задовольнити, а рішення суду змінити, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок винних дій водія автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , завдано майнову шкоду власнику автомобіля «Дачіа Сандеро» ОСОБА_1 . Страхова компанія неправомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування за заявленою подією, у зв`язку з чим на користь позивачки відшкодовано майнову шкоду в розмірі 41 690,95 грн, з яких: 33 695 грн страхове відшкодування, 4 378,51 грн пені, 1 011 грн три відсотки річних, та 2 607,44 грн інфляційних втрат за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення зі страхової компанії коштів, проте не може погодитися з розміром відшкодування, визначеним судом першої інстанції, виходячи з наступного.

У справі встановлено, що 03 липня 2020 року о 22.15 год. по вул. Шевченка, 32 в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 , керування яким здійснював ОСОБА_3 , та автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка під час виїзду з місця стоянки, рухаючись заднім ходом, не переконалася у безпечності свого маневру, не врахувала дорожню обстановку, не звернулася за допомогою сторонніх осіб, і, як наслідок, вчинила зіткнення із припаркованим транспортним засобом «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 .

Учасники ДТП, керуючись пунктом 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 109).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом № АР/7169110. Страхову суму за шкоду, заподіяну майну, встановлено у розмірі 130 000 грн. Визначений у договорі розмір франшизи становить 2 500 грн (а.с. 96).

07 липня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 90-91).

У листі від 29 липня 2020 року за вих. № 7174 відповідач, керуючись ст. 26 Закону України «Про страхування», повідомив про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 (а.с. 21).

07 вересня 2020 року за вих. 07-09/2020 представник ОСОБА_3 адвокат Селюх А.В. звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про перегляд рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування (а.с. 25).

Листом від 28 вересня 2020 року за вих. 09-02-16/9262 відповідач, посилаючись на положення п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповіді судового експерта Скорохода К.М., виходив з того, що відсутні правові підстави визнати заявлену подію страховим випадком та, відповідно, виплатити страхове відшкодування (а.с. 26).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у листі від 22 жовтня 2020 року № 09-02-16/10285 повідомило, що за попереднім розрахунком страхового відкодування, на підставі протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 46 294,59 грн (а.с. 28).

Згідно зі зведеною таблицею даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку транспортного засобу «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , а також ремонтною калькуляцією, вартість відновлювального ремонту без урахування зносу становить 46 294,59 грн, а з урахуванням зносу 33 695,02 грн. Розміру збитку становить 33 695,02 грн (а.с. 125, 129-131).

Звернувшись з даним позовом, позивачка зазначила, що ДТП відбулася внаслідок винних дій ОСОБА_2 , водія автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», проте страхова компанія неправомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування за заявленою подією.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно із п. 37.1.3ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» неправомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування за заявленою подією.

Матеріалами справи підтверджується, що за фактом ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали повідомлення про ДТП («Європротокол»). У вказаному повідомленні учасники ДТП підтвердили, що 03 липня 2020 року о 22.15 год. по вул. Шевченка, 32 в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області відбулося зіткнення автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Зазначено, що ДТП відбулось під час виїзду з місця стоянки і руху у протилежному напрямку водія автомобіля під літерою «А», яким керувала ОСОБА_2 , в той час водій автомобіля під літерою «В», яким керував ОСОБА_3 , перебував на стоянці/зупинці. Водій ОСОБА_2 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнала повністю.

На момент ДТП автомобіль «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 ,, яким керувала ОСОБА_2 , було застраховано в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом № АР/7169110. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн, за шкоду життю та здоров`ю 260 000 грн, франшиза 2 500 грн (а.с. 96).

07 липня 2020 року ОСОБА_3 повідомив ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про ДТП (а.с. 90-91) та подав заяву про страхове відшкодування (а.с. 94-95).

08 липня 2020 року ОСОБА_2 повідомила ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про ДТП (а.с. 92-93) та надала письмові пояснення про те, що 03 липня 2020 року сіла в машину, яка стояла біля дому, включила передачу і, оскільки в машині була коробка автомат, з незрозумілих причин машина поїхала назад і зіткнулася ззаду із стоячим автомобілем «Дачіа Сандеро» (а.с. 120).

14 липня 2020 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» склало протокол (акт) огляду автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 . Із пояснення ОСОБА_3 , зазначеного в протоколі (акті) огляду транспортного засобу, для транспортування автомобіля з місця ДТП для зберігання та подальшого ремонту була розрізана передня балка і потім зварена для кріплення бамперу, а також щоб звільнити радіатор для транспортування (а.с. 132-134).

Листом від 29 липня 2020 року за вих. № 09-02-22/7174 відповідач, керуючись ст. 26 Закону України «Про страхуванн», повідомив про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 . Мотивовано відмову тим, що в ході вивчення фотографій, заявлені пошкодження транспортного засобу «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , в повному обсязі не відповідають заявленій події учасниками ДТП. Страховик має можливість здійснити розподілення цивільно-правової відповідальності між учасниками ДТП, що було оформлено європротоколом, виключно за умови надання учасниками події обох пошкоджених транспортних засобів на огляд для здійснення фіксації видимих пошкоджень. Автомобіль «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , на огляд було надано у відремонтованому стані, що унеможливлює здійснити належне розподілення цивільно-правової відповідальності між учасниками ДТП (а.с. 21).

07 вересня 2020 року за вих. 07-09/2020 представник ОСОБА_3 адвокат Селюх А.В. звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про перегляд рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування (а.с. 25).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» направило судовому експерту Скороходу К.М. запит про надання консультації щодо спроможності пояснень водіїв автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , та «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , стосовно обставин виникнення ДТП, а також щодо можливості утворення пошкоджень цих автомобілів при вказаних водіями обставин.

У листі від 25 вересня 2020 року судовий експерт Скороход К.М. повідомив, що пояснення водіїв «Дачіа Сандеро», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , стосовно обставин ДПТ, а саме обсягу пошкоджень транспортних засобів є неспроможними з технічної точки зору. Весь комплекс пошкоджень автомобіля «Дачіа Сандеро» не міг утворитись при вказаних обставинах. Передня частина автомобіля «Дачіа Сандеро» має пошкодження, утворені при інших обставинах (а.с. 143-144).

Листом від 28 вересня 2020 року за вих. 09-02-16/9262 відповідач, посилаючись на положення п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповіді судового експерта Скорохода К.М., виходив з того, що відсутні правові підстави визнати заявлену подію страховим випадком та виплатити страхове відшкодування (а.с. 26).

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про неможливість встановлення причин та обставин настання страхового випадку, у тому числі і вину ОСОБА_2 , на підставі наданих учасниками події ДТП пояснень та "Європротоколу".

Як свідчать матеріали справи, за фактом ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), тобто досягли спільної згоди щодо обставин її скоєння. З повідомлення про ДТП та схеми пригоди вбачається відсутність відміток про наявність порушень ПДР у діях водія автомобіля «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , а також відсутність зауважень обох водіїв відносно відомостей, викладених у цьому повідомленні. У ньому, зокрема, чітко визначено, що у причинному зв`язку із наслідками даної ДТП є порушення вимог ПДР водієм автомобіля під літерою «А», яким керувала ОСОБА_2 , під час виїзду з місця стоянки у протилежному напряму, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем під літерою «В», який стояв припаркованим. Такі обставини підтверджуються письмовими поясненнями водіїв, наданими страховій компанії.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги пояснення судового експерта Скорохода К.М., наданого ПАТ «НАСК «ОРАНТА», оскільки такі пояснення не є висновком експерта, останній безпосередньо не здійснював огляд автомобілів учасників ДТП, при цьому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судову експертизу» експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок. Клопотання про призначення у даній справі відповідної експертизи від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не надходило.

Посилання відповідача на те, що учасниками події порушено обов`язки, передбачені п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що позбавило страхову компанію можливості встановити факт, причини та обставини події та відповідно визнати заявлену подію страховим випадком обґрунтовано не враховано судом першої інстанції. Потерпілим майно зберігалося у стані, в якому воно перебувало після ДТП. Розрізання балки та її подальше зварювання пов`язане із необхідністю транспортування автомобіля та його складників з місця події до місця зберігання. Невиконання вимог п. 33.3 ст. 33 вказаного Закону іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, який не є потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, не є підставою для відмови у виплаті потерпілому страхового відшкодування.

Оцінивши вищевказані докази по справі у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого та правильного висновку, що вищевказана ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП, тобто є страховим випадком і стягнення з відповідача страхового відшкодування відповідає інституту та меті страхування.

Перевіряючи аргументи апеляційної скарги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в частині незгоди з розміром страхового відшкодування, колегія суддів враховує наступне.

Твердження відповідача про те, що вартість відновлювального ремонту розрахована з урахуванням зносу, але у розмір майнової шкоди в сумі 33 695,02 грн, яка стягнута із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивачки, включено показник ПДВ, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Згідно зі зведеною таблицею даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку транспортного засобу «Дачіа Сандеро», д.н.з НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту без урахування зносу становить 46 294,59 грн, а з урахуванням зносу 33 695,02 грн. Розміру збитку становить 33 695,02 грн (а.с. 125).

У ремонтній калькуляції № 1DQР501 від 16 липня 2020 року вартість відновленого ремонту склала 46 294,59 грн (а.с .129-131). Докази здійснення ремонту автомобіля позивачки в матеріалах справи відсутні.

При цьому наведені у висновках про її розмір розрахунки не містять ПДВ, тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи за їх безпідставністю.

Натомість апеляційний суд вважає слушними доводи сторони відповідача про те, що сума стягнутого із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування не повинна включати в себе франшизу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно із полісом № АР/7169110 розмір франшизи складає 2 500 грн (а.с. 96).

Отже, сума страхового відшкодування повинна складати 31 195 грн (33 695 2 500 франшизи = 31 195).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведених обставин, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про покладення на відповідача обов`язку сплатити позивачу грошові кошти щодо стягнення страхового відшкодування без вирахування франшизи, передбаченої полісом.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з 33 695 грн до 31 195 грн.

Щодо вимог про стягнення пені та штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Апеляційний суд вважає за необхідне зробити перерахунок сум пені, три відсотка річних та інфляційних втрат у зв`язку з тим, що сума страхового відшкодування, як наведено вище, становить не 33 695 грн, а 31 195 грн.

Пеня за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2021 року становить 4 053,65 грн, а саме:

- за період з 01 серпня 2020 року по 04 березня 2021 року ставка НБУ складає 6% річних, кількість днів у періоді 216. Сума пені 2215,28 грн ((31195,00 грн х 6% х 2) : 365 днів х 216 днів);

- за період з 05 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року ставка НБУ складає 6,5% річних, кількість днів у періоді 42. Сума пені 466,64 грн ((31195,00 грн х 6,5% х 2) : 365 днів х 42 дні);

- за період з 16 квітня 2021 року по 01 серпня 2021 року ставка НБУ складає 7,5% річних, кількість днів у періоді 107. Сума пені 1371,73 грн ((31195,00 грн х 7,5% х 2) : 365 днів х 107 днів);

Індекс інфляції за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2021 року = (99.8 : 100) x (100.5 : 100) x (101.0 : 100) x (101.3 : 100) x (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.0 : 100) x (101.7 : 100) = 1.077384.

Інфляційні витрати = 31195,00 x 1.077384 31195,00 = 2 413,99 грн.

Три відсотка річних із суми 31 195 грн становлять 936 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня у розмірі 4 053,65 грн, три відсотки річних 936 грн, інфляційні витрати 2 413,99 грн.

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму стягнутого з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування з 33 695 до 31 195 грн, пені з 4 378,51 грн до 4 053,65 грн, інфляційних витрат за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2021 року з 2 607,44 грн до 2 413,99 грн, а всього майнової шкоди з 41 690,95 грн до 38 598,64 грн.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду з позовом позивачка сплатила 908 грн судового збору (а.с. 52). З урахуванням розміру задоволених позовних вимог позивачки на загальну суму 38 598,64 грн (38 598,64 грн від заявлених 41 690,95 грн становить 92,58%), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, зменшивши стягнуту зі ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивачки суму судових витрат по сплаті судового збору з 908 грн до 840,62 грн.

При подачі апеляційної скарги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило 1 362 грн судового збору (а.с. 184).

Оскільки апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на 7,42%, то з позивачки на користь відповідача належить стягнути 101,06 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2022 року в частині визначення судом першої інстанції розміру загальної суми майнової шкоди до стягнення, страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних витрат, судового збору змінити.

Зменшити визначений судом загальний розмір майнової шкоди, що стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 , з 41 690 (сорока однієї тисячі шістсот дев`яноста) грн 95 коп. до 38 598 (тридцяти восьми тисяч п`ятисот дев`яноста восьми) грн 64 коп.; розмір страхового відшкодування з 33 695 (тридцяти трьох тисяч шістсот дев`яноста п`яти) грн 00 коп. до 31 195 (тридцяти однієї тисячі ста дев`яноста п`яти) грн 00 коп.; розмір пені з 4 378 (чотирьох тисяч триста семидесяти восьми) грн 51 коп. до 4 053 (чотирьох тисяч п`ятидесяти трьох) грн 65 коп.; розмір 3% річних з 1011 (однієї тисячі одинадцяти) грн 00 коп. до 936 (дев`ятсот тридцяти шести) грн 00 коп.; розмір інфляційних витрат з 2 607 (двох тисяч шестисот семи) грн 44 коп. до 2 413 (двох тисяч чотириста тринадцяти) грн 99 коп.; розмір судового збору з 908 (дев`ятисот восьми) грн 00 коп. до 840 (восьмиста сорока) грн 62 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ЄДРПОУ ) 101 (сто одну) грн 06 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Н.В. Шитченко

Судді Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова