ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/197/23 Справа № 214/2563/19 Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
УХВАЛА

02 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кішкіна І.В., розглянувши в порядку письмового провадженнязаяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого судді Бондар Я.М., суддів Остапенко В.О., Зубакової В.П. у цивільній справі №214/2563/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення безпідставно одержаного за виконавчим документом та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа №214/2563/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення безпідставно одержаного за виконавчим документом та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2022 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бондар Я.М., судді Остапенко В.О., Зубакова В.П.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року вказану цивільну справу витребувано з суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року цивільну справу №214/2563/19 повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

28 лютого 2023 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду.

Заява про відвід мотивована тим, що колегія суддів, не маючи заяв ні від сторони позивача, ні від сторони відповідачів про ухвалення додаткового рішення, незаконно постановила ухвалу про повернення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по не вирішеній судом першої інстанції вимозі про стягнення 3% річних, що свідчить про те, що у колегії суддів ще на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження склалася певна суб`єктивна позиція або внутрішні суб`єктивні переконання щодо вирішення спору у справі на користь ТОВ «Житлосервіс-KP», що може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи. Всі процесуальні порушення породжують сумніви щодо відсутності у суддів безсторонності та неупередженості.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді в порядку, передбаченому частиною 3 статті 40 ЦПК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2023 року для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Кішкіну І.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За частинами 7, 8 статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Підстави для відводу судді встановлені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема було порушено порядок визначення судді для розгляду справи чи є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім іншого, як на підставу для відводу колегії суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2. посилаються на відсутність у суддів безсторонності та неупередженості.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи, що заява про відвід суддів не містить аргументи, підтверджені належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної заяви.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в заяві про відвід колегії суддів мають характер припущень та не є правовими підставами для відводу суддів в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, а тому заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни та Остапенко Вікторії Олександрівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду І.В. Кішкіна