Справа № 149/1156/22
Провадження №2/149/15/23
Номер рядка звіту 41
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2023 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Павлюк О. О.,

при секретарі Олійник І. С.,

за участю відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільний позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.12.2011 між ОСОБА_3 і АТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав боржнику грошові кошти. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і на день смерті мав невиконані кредитні зобов`язання перед банком. У зв`язку з цим банк звернувся до Державного нотаріуса Хмільницької МДНК із претензією кредитора щодо боргів померлого спадкодавця ОСОБА_3 , на що нотаріусом було заведено спадкову справу. Оскільки спадкоємці померлого - дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку не подали заяв про відмову від спадщини, на час відкриття спадщини проживали спільно зі спадкодавцем, позивач просить заборгованість в сумі 11447,49 грн. стягнути з них в судовому порядку.

Ухвалою суду від 29.08.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та повідомив суду, що дійсно є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті доглядав і постійно проживав разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті батька до нотаріуса щодо оформлення права на спадщину він не звертався, тому вважає вимоги банку безпідставними.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та повідомила суду, що дійсно є вдовою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті постійно проживала разом з чоловіком за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті чоловікавона звернулася до АТ КБ "Приватбанк" щодо кредиту, який мав її чоловік. На що їй повідомили, що сума боргу на час смерті становить близько 11 тис. грн., до оформлення права на спадщину борг є зафіксованим, а після визначення кола спадкоємців борг буде стягнутий з них. До нотаріуса щодо оформлення права на спадщину вона не зверталася, тому вважає вимоги банку безпідставними.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідачів, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (копія на а.с. 32). З даною анкетою-заявою ОСОБА_3 ознайомлений під підпис 01.12.2011. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що їй було відомо про укладення цього договору і користування покійним чоловіком кредитними коштами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 на а.с. 66). Оскільки на день смерті ОСОБА_3 мав невиконані кредитні зобов`язання перед банком, останній звернувся до Державного нотаріуса Хмільницької МДНК із претензією кредитора щодо боргів померлого спадкодавця ОСОБА_3 , на що нотаріусом було заведено спадкову справу (копія а.с. 99-100). Згідно наданого розрахунку та виписки за договором (а.с. 10-30), сума боргу ОСОБА_3 за тілом кредита складає 11130,49 грн. (а.с. 17), і розрахунок вказаної суми відповідачами в установленому порядку не спростований.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Правовою підставою звернення з даним позовом є також правовідносини спадкування.

Спадкуванням згідно зі ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В ході судового розгляду відповідачами не заперечувалося, що на час смерті ОСОБА_3 вони спільно проживали і мали спільний побут, що також підтверджується відомостями щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 після відкриття спадщини ОСОБА_3 в установленому порядку і строк не зверталися із заявами про відмову від спадщини згідно зі ст. 1273 ЦК України. Таким чином вони є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , в тому числі в частині його фінансових зобов`язань перед банком, які не припинилися після його смерті. Інших спадкоємців у ході розгляду справи не встановлено.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ст. 1281 ЦК України), що і мало місце у правовідносинах між сторонами. Ураховуючи вищевикладене, а також встановлені в ході судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 2481 грн.

На підставі ст.ст. 1268, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), які є спадкоємцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, 49094) заборгованість у розмірі 11 130, 49 грн. за кредитним договором б/н від 01.12.2011 р., укладеним між ОСОБА_3 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Стягнути з солідарно зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), які є спадкоємцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, 49094) 2 481,00 грн. понесених витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14.02.2023

Суддя Павлюк О. О.