Номер провадження: 22-ц/813/273/23
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суд м. Одеси від 10 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Приватного Акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» у грудні місяці 2018 року звернулося до суду першої інстанції з вимогами ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» 37757,74 грн, стверджуючи, що зазначена грошова сума є страховим відшкодуванням, сплаченим застрахованій особі за договором майнового страхування, що право позивача вимагати відшкодування сплачених грошових коштів передбачено ст. 993 ЦК України і ст. 27 ЗУ «Про страхування».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Київського районного суд м. Одеси від 10 вересня 2019 року позов ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АСК «ІНГО-Україна» 37757 грн 74 коп. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АСК «ІНГО-Україна» судовий збір в сумі 1762 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що не були досліджені суттєві факти, що доказують відсутність вини скаржника в ДТП. Також скаржник зазначає, що оскільки ОСОБА_2 жодних вимог до нього не висував, договір про передачу прав між учасником ДТП та страхувальником у справі відсутній, то правові відносини між ним та позивачем не виникли. Так, скаржник вважає, що нема підстав для розгляду справи за позовом ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 23 лютого 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 02 квітня 2018 року о 16 год.15 хв. на вулиці Семінарська в м. Одесі сталося ДТП внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1., 10.3 Правил дорожнього руху: відповідач, керуючи автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського райсуду м. Одеси від 02 травня 2018 року водія ОСОБА_1 визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП діяв договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів №670566146.18, укладений 03 березня 2018 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» і ОСОБА_2 . На виконання умов договору страхування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» визнало подію ДТП, що мала місце 02 квітня 2018 року страховим випадком і виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 37757,74 грн.

Посилаючись на положення ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України позивач вимагав стягнути з ОСОБА_1 на користь АСК «ІНГО Україна» 37757,74 грн.

Відповідач, не визнаючи позов, у відзиві зазначив «сума позову сфабрикована на підставі сфальсифікованих доказів її розміру». На обґрунтування своїх тверджень ОСОБА_1 будь-яких доказів не надав.

Дослідивши надані докази і наведені доводи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов АСК «ІНГО Україна» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Цивільний Кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд першої інстанції виходив з наступного.

Нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги за декількома правовідносинами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Приморського райсуду м. Одеси від 02 травня 2018 року (справа за №522/6360/18) винним в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, визнано водія ОСОБА_1 . Вказана постанова Приморського райсуду м. Одеси від 02 травня 2018 року переглядалась Апеляційним судом Одеської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і постановою апеляційного суду від 27 серпня 2018 року залишена без змін (а.с.13-18).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Також колегія судді погоджується, що розмір страхового відшкодування підтверджено належними і допустимими доказами: звіт про визнання вартості матеріального збитку (а.с.21-37), рахунок-фактура (а.с.19), страховий акт (а.с.43), платіжне доручення (а.с.44).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у страхової компанії виникло право зворотної вимоги до відповідача і позов ПрАТ «АСК «ІНГО-Україна» є обґрунтованим і доведеним, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, з приводу того що не були досліджені суттєві факти, що доказують відсутність вини скаржника в ДТП, то судова колегія зазначає, що скаржником у даній справі не надано жодного доказу.

Більше того постановою Приморського райсуду м. Одеси від 02 травня 2018 року (справа за №522/6360/18) винним в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, визнано водія ОСОБА_1 . Вказана постанова Приморського райсуду м. Одеси від 02 травня 2018 року переглядалась Апеляційним судом Одеської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і постановою апеляційного суду від 27 серпня 2018 року залишена без змін (а.с.13-18).

Щодо доводів апеляційної скарги, що правові відносини між ним та позивачем не виникли, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Так, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суд м. Одеси від 10 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк