Провадження: 2/484/15/23
Справа: 484/4417/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.,

при секретарі Фартушняк Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Кравець Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні двором та знесення самовільних споруд, -

УСТАНОВИВ:

10.12.2020р. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду адвокат Ярославська О.М. із позовною заявою про усунення перешкод в користуванні двором та знесення самовільних споруд.

В обгрутування позову зазначила, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуєтьс витягом про державну реєстрацію прав №29558940 від 05.04.2011р. Вказаний житловий будинок перейшов у власність позивачки на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.03.2011р. за реєстровим №3-563 від спадкодавця (її матері) ОСОБА_3 . Будинок був збудований батьками ще 1954 році та знаходиться в глухому куті провулку, земельна ділянка, яка позивачці виділена для обслуговування житлового будинку тягнеться до берегу річки, відповідно прохід до житлового будинку позивачки проходить через двір, який знаходиться в загальному користуванні для будинків АДРЕСА_2 , що підтверджується рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 21.10.1994р., а також довідкою Первомайського МБТІ від 28.11.2005р. №193. Загальна площа двору, яка знаходиться в загальному користуванні складає 434 кв.м. Відповідачеві по справі належить 14/25 ідеальної частки житлового будинку номер АДРЕСА_3 , який він купив в 1983 році, та якому достеменно було відомо, що двір знаходиться у загальному користуванні. Він як власник частки житлового будинку АДРЕСА_3 , який межує з житловим будинком позивачки, самовільно зайняв частину земельної ділянки загального користування, що підтверджується самочинними добудовами до будинку, а також всіляко здійснює перешкоди позивачці до безперешкодного проходу до її житлового будинку. Як вбачається зі схематичного плану розташування житлового будинку, що підтверджується фотознімками, до будинку відповідача самочинно добудована веранда без належного на те дозволу позивачки та користувача загальною земельною ділянкою - власника житлового будинку АДРЕСА_4 , зроблена цегляна огорожа, яка заважає проїзду до її господарських споруд. На адвокатський запит від 14.09.2020р. КП "Первомайське МБТІ" повідомило, що остання інвентаризація об`єктів нерохомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , проводилась станом на 03.09.1990р. Листом 1884/3/1014-1.8-20 від 20.10.2020р. управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області повідомило, що в Реєстрі будівельної діяльності інформації стосовно прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: АДРЕСА_3 , відсутня. Отже, відповідач здійснив самочинний захват частини земельної ділянки загального призначення та здійснив добудову, що спричиняє незручності для позивчки у її вільному проході до свого житлового будинку. Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 319, 376, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 86, 88, 90, 91, 96, 103 ЗК України просила позов задовольнити та зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві спільної сумісної власності двором, який знаходиться в загальному користуванні будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , шляхом знесення самочинного будівництва: веранди, цегляної огорожі, шиферної забудови та привести двір загального користування до попереднього стану без сторонніх забудов.

Ухвалою судді Фортуни Т.Ю. від 23.12.2020р. в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.04.2021р. провадження у справі зупинено до залучення участі у справі правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 03.11.2021р. поновлено провадження у справі в зв`язку із тим, що після смерті відповідача 29.04.2021 року приватним нотаріусом Цихонею В.А. заведено спадкову справу №55/2021 та 11.10.2021р. видано свідоцтво про право на спадщину №68451078.

Ухвалою суду від 23.11.2021р. задоволено клопотання представника позивачки та витребувано у приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Цихоні Валентини Арсентіївни належним чином завірену копію спадкової справи №67586298, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , копії матеріалів якої надійшли на адресу суду 30.11.2021р. та зареєстровані за вх. №24623/21-вх.

Ухвалою суду від 12.01.2022р. задоволено клопотання представника позивачки та залучено ОСОБА_4 до участі справі №484/4417/20 в якості правонаступника відповідача ОСОБА_2 , та Первомайську міську раду Миколаївської області в якості співвідповідача по справі, підготовче судове засідання відкладено та надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Указом Президента України № 111/0/15-22 від 15.02.2022 року "Про відрядження судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуни Т.Ю. до Ленінського районного суду міста Миколаєва для здійснення правосуддя", суддю Фортуну Т.Ю. згідно наказу №78/ос від 01.03.2022р. відряджено до Ленінського районного суду міста Миколаєва для здійснення правосуддя строком на один рік із 1 березня 2022 року. Тому, зазначений головуючий суддя не зможе приймати участь у розгляді вказаної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2022 року №60 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", з метою дотримання передбачених цивільно-процесуальним законодавством розумних строків розгляду справи та з метою заміни судді Фортуни Т.Ю. проведено повторний автоматизований розподіл цивільної справи №484/4417/20, за яким визначено головуючим у справі суддю Закревського В.І.

20.04.2022р. від правонаступника відповідача ОСОБА_4 та представника позивачки надійшли клопотання про відкладення підготовчого судового засідання для надання можливості ознайомитися з матеріалами цивільної справи та в зв`язку із введенням воєнного стану неможливості прибуття до суду представника позивачки.

12.05.2022р. від правонаступника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, за яким у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки позивачка не є власником вказаної земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, тому остання не має правових підстав для звернення до суду із вказаною позовною заявою. Також надійшло клопотання щодо допиту свідка ОСОБА_5

31.05.2022р. від позивачки надійшла заява про відмову у допиті свідка ОСОБА_5 , оскільки її свідчення не можуть бути об`єктивними через здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 20.08.2020р. за ознаками кримінального правопрушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за фактом нанесення 19.08.2020р. о 08.00 год. за адресою АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово-виниклих неприязних відносин тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_1 у вигляді синців обличчя, синця правого плечевого суглобу, синця грудної клітни зліва.

07.06.2022р. від правонаступника відповідача надійшло заперечення на відповідь позивачки на його відзив, за яким просив відмовити у долученні відповіді на відзив до матеріалів справи та не брати його до уваги під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.06.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

07.07.2022р. в судовому засіданні долучено до матеріалів справи клопотання правонаступника відповідача про застосування строку позовної давності.

18.07.2022р. через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання представника правонаступника відповідача ОСОБА_6 щодо долучення до матеріалів справи поетажного плану, що підтверджує законнійсть будови веранди, та план-схему з додатком, що підтверджує наявність проходу до вулиці/провулку з домоволодіння позивачки, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , які в судовому засіданні 26.07.2022р. були долучені до матеріалів цивільної справи.

27.07.2022р. від правонаступника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгялд справи за його відсутності за участі його представника, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

16.08.2022р. в судовому засіданні долучені до матерілів справи письмові пояснення позивачки до вступного слова, клопотання про надання оригіналів технічного паспорту будинку, оригіналу рішення про введення в експлуатацію "веранди" в складі об`єкту - нерухомого майна, в якому остання є складовою частиною об`єкта, оригіналу плану-схеми із зазначенням проходу, а також заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, за яким у її задоволенні просили відмовити.

28.09.2022р. через підсистему "Електронний суд" від представника правонаступника відповідача надійшли письмові пояснення щодо заперечень на заяву про застосування строків позовної давності, письмові пояснення щодо надання оригіналів документів на побудовані споруди, схеми-плани тощо, заперечення на клопотання про їх витребування у правонаступника відповідача в зв`язку, за якими просили у задоволенні клопотань позивачки відмовити з їх необгрунтованістю.

Ухвалою суду від 04.11.2022р. у КП "Первомайське МБТІ" витребувано для огляду в судовому засіданні інвентаризаційну справу на будинок по АДРЕСА_3 .

12.01.2023р. через підсистему "Електронний суд" від представника правонаступника відповідача надійшло повідомлення про зміну її прізвища з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 " та надано відповідні докази.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник правонаступника відповідача ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник співвідповідача Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши доводи учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається менше незручностей.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори 26.03.2011р. за реєстровим №3-563 та підтверджується витягом про державну реєстрацію від 05.04.2011р. №29558940 (а.с. 6, 7).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , договору купівлі-продажу від 15.12.1983р., посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Сімоновою О.І. та зареєстровано за №4504, ОСОБА_10 належить 11/25 частин, ОСОБА_2 належить 14/25 частин.

На всіх схематичних планах, які знаходяться в інвентаризаційній справі №16708 по АДРЕСА_3 , зазначено, що двір знаходиться в загальному користуванні для будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою КП "Первомайське МБТІ" №426 від 28.11.2005р. (а.с. 11).

Рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 21.10.1994 року у справі №2-169, 1994р. двір площею 434 кв. м. по АДРЕСА_3 залишено в загальному користуванні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 - ОСОБА_3 (а.с.17).

Крім того, такий порядок користування двором затверджено рішенням Первомайського міськвиконкому від 28.12.1954 року за №860 "Про затвердження обміру земель забудованого кварталу №182", що підтверджується довідкою КП "Первомайське МБТІ" від 18.06.2008р. №25, яка була оглянута в судовому засіданні в складі матеріалів інвентаризаційної справи №16708 по АДРЕСА_3 .

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2006 року у справі №2-1916, 2006р. за позовною заявою ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 про виділення належної частки земельної ділянки та встановлення обмежень в користуванні земельною ділянкою, у задоволенні позову відмовлено (а.с. 157-158). Вказаним рішенням суду також підтверджено, що двір площею 434 кв.м. знаходиться в загальному користуванні власників будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 .

З відповіді Первомайського міського відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на запит суду вбачається, що гр. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, актовий запис про смерть складено 06.02.2021р. (а.с. 50).

Одним із способів захисту прав на земельну ділянку, визначених частиною третьою статті 152 ЗК України, є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також застосовування інших, передбачених законом, способів.

Планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будівель та споруд власниками або користувачами здійснюється з урахуванням законних інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будівель і споруд. Також враховуються містобудівні та планувальні вимоги, обмеження щодо гранично допустимої висоти будинків, мінімально допустимої відстані від об`єктів, які проектуються, до меж земельної ділянки, існуючих будівель, споруд та огорожі.

Згідно положень ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України позивачами за позовними вимогами про знесення самочинно збудованого об`єкта можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Тобто, закон визначає підставу для знесення об`єкту будівництва - воно має бути здійснене самочинно. Крім того, закон визначає коло суб`єктів, які повинні здійснити демонтаж - особою, яка здійснила таке самочинне будівництво або за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету. Закон також зазначає особу, яка вправі звернутись з позовом про знесення самочинного будівництва - орган державної влади або власник земельної ділянки, на якій здійснено таке будівництво за умови доведення порушення його прав.

Для з`ясування фактів самочинного будівництва суд має визначити суб`єктний склад спірних правовідносин, тобто встановити коло осіб, які є власниками або користувачами суміжних земельних ділянок чи співвласниками або співкористувачами земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво та наявність чи відсутність їх обґрунтованих заперечень щодо самочинного будівництва, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудований об`єкт відповідає умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок, обмеження прав інших осіб тощо.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайнім заходом впливу і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони, а суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Положеннями ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_5 знаходиться самовільна прибудова до 14/25 частин житлового будинку (віранда), цегляна огорожа та шиферна забудова, яка обмежує вільний доступ позивачці ОСОБА_1 , що також підтверджується фототаблицями, дослідженими у судовому засіданні (а.с. 12-16, 161-164).

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.12.2000р. №НВ-020, рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 24.12.2019 року №22 "Про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд", акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання без дати та погодження власників земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , залучені до матеріалів справи за клопотанням представника відповідача в якості доказів щодо власника спірної земельної ділянки, суд не приймає в якості належних доказів, оскільки вони спростовані наступними доказами.

Так, з листа КП "Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро" від 11.02.2021р. №1/27 (а.с. 155) вбачається, що відповідно до вимог ст. 198 ЗК України спеціалістами підприємства виконано кадастрову зйомку земельної ділянки за результатами якої складено кадастровий план земельної ділянки та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Горизонтальна зйомка земельної ділянки виконана електронним тахеометром Topcon GTS - 239 №ОН 0637 з прив`язкою до пунктів полігонометрії. Координати точок зовнішніх меж земельної ділянки вирахуванні в державній системі координат 1963р. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_3 та має конфігурацію багатокутника. Площа земельної ділянки вирахувана по координатах за допомогою комп`ютерної програми Gis6 і складає 0,1000 га. На кадастровому плані вказані розміри земельної ділянки її площа, приведено склад земель, вказані суміжні землевласники та землекористувачі. Також, передбачено обмеження у використанні даної земельної ділянки площею 0,0225 га - право проїзду, проходу до земельних ділянок з кадастровими номерами :06:077:0035, :06:077:0016 та :06:077:0017. Крім того, на підставі рішення сесії Первомайської міської ради Миколаївської області від 24.10.2019 року №22 п.п. 1.1 вказаним комунальним підприємством технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості, з метою передачі їх у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 , не розроблялась.

З відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради від 17.03.2021р. №А-269-21 (а.с. 151) вбачається, що рішення щодо затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості з метою передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , Первомайською міською радою не приймалось.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Надання будвілеьного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури.

З відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради від 21.02.2022р. №А-129-22 (а.с. 160) відповідно до реєстру архівних матеріалів, що зберігаються при відділі містобудування та архітектури виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області за період з 01.01.2011 по 18.02.2022 роки будівельний паспорт забудови земельної ділянки на будівництво прибудов до житлового будинку по АДРЕСА_3 , уповноваженим органом містобудування та архітектури не надавався.

З листа виконавчого комітету Первомайської міської ради від 24.09.2020р. №А-686-20 (а.с. 156) вбачається, що Інспекцією з благоустрою міста перевірено та встановлено факт порушення Правил благоустрою міста, про що 01.09.2020 винесено припис мешканцю ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 . В зв`язку з невиконанням вказаного припису 06.10.2020р. на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, однак в зв`язку зі смертю правопорушника 15.02.2020р. справу закрито.

Відповідно суд погоджується із тим, що належними та допустимими доказами безумовно встановлено те, що відповідачем проводилися будівництво господарських будівель і споруд - прибудови до 14/25 частин житлового будинку (віранда), цегляної огорожі та шиферної забудови, без права на виконання будівельних робіт та без будівельного паспорту.

Далі, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки, не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилася від здійснення перебудови.

Такий правий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 727/7282/15-ц, провадження № 61-9671св21.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

На вказаному судам наголошено у пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" і до аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 17 липня 2019 року у справі № 462/469/14-ц (провадження № 61-23742св18); від 21 травня 2020 року у справі № 726/824/15-ц (провадження № 61-45216св18), від 30 червня 2020 року у справі № 201/2886/15-ц (провадження № 61-4332св20) та інших.

Суд, враховуючи характер спірних правовідносин, виходячи із неможливості перебудови об`єкта самочинного будівництва, зокрема, що немає технічної можливості проведення перебудови самочинно побудованої ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , господарської будівель і споруд - прибудови до 14/25 частин житлового будинку (віранда), цегляної огорожі та шиферної забудови на земельній ділянці по АДРЕСА_3 у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, сані-гігієнічним, тощо) без знесення самочинно побудованих ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , господарської будівель і споруд - прибудови до 14/25 частин житлового будинку (віранда), цегляної огорожі та шиферної забудови, та позасудового врегулювання спору, приходить до висновку знесення відповідного самочинного будівництва.

Відповідно ст. 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

За правилами статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У випадку неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

За правилами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правонаступник відповідача, порушуючи вимоги діючого законодавства, не виконав рішення суду, тим самим продовжує порушувати право позивачки вільно користуватись земельною ділянкою, що перебуває у спільному користуванні. Більш того, заперечення проти позову відповідача зводяться до неможливості знайти порозуміння з позивачкою, враховуючи, те, що вказані споруди були побудовані без погодження з позивачкою.

За таких обставин та з наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в заявлених межах.

Судові витрати, понесені позивачем та підтверджені документально квитанцією від 10.12.2020 року про сплату судового збору в сумі 840,80 гривень підлягають стягненню з правонаступника відповідача на користь позивачки, згідно ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні двором та знесення самовільних споруд, задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 усунути перешкоди в користуванні належним на праві спільної сумісної власносі двором, який знаходиться в загальному користуванні будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , шляхом знесення самочинного будівництва: веранди, цегляної огорожі, шиферної забудови та привести двір загального користування до попереднього стану без сторонніх забудов.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування коштів, сплачених за судовий збір при подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 10.03.2023 року.

СУДДЯ: