Провадження №2-п/522/23/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В..,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 04.02.2022 року по цивільній справі №522/21591/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 - задоволено у повному обсязі.

19.12.2022 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний Суд звернувся з заявою про перегляд заочного рішення від 04.02.2022 року по зазначеній цивільній справі.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду зазначено, що ОСОБА_1 про існування вказаного заочного рішення дізнався з Єдиного реєстру судових рішень. 12.12.2022 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу копії заочного рішення та ознайомлення з матеріалами справи,копію зазначеного рішення було отримано 14.12.2022 року. Також зазначив, що у судове засідання призначене на 20.12.2021 року він не з`явився, оскільки не був повідомлений про розгляд даної справи, про час та місце розгляду справи він не знав. Розгляд справи було відкладено на 01.02.2022 року. У судове засідання 01.02.2022 року він не з`явився через хворобу, про що повідомив позивача по справі. Проте, позивач не повідомив суд про стан здоров`я відповідача, у зв`язку з чим судом було прийнято заочне рішення. Вважає, що його неявка до суду є поважною. Також в заяві зазначено, що вказана позивачем сума боргу не відповідає дійсності, оскільки первинний договір позики між сторонами було укладено 11.05.2005 року на суму 5 000,00 доларів США. В подальшому відбулося переукладання договорів позики із збільшенням суми грошових коштів та заборгованості, відповідно, від 18.10.2005 року,16.03.2006 року,18.06.2007 року,08.01.2009 року,20.11.2009 року, 01.07.2011 року,01.03.2015 року, 20.12.2017 року та 20.12.2019 року. Останнім договором від 20.12.2019 року позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальнику ОСОБА_1 424 950,00 грн., що еквівалентно 15 000,00 доларів США, проте фактично вищевказані кошти заявнику не були передані. Тобто, єдиною сумою, яка дійсно була передана та отримана заявником є 5 000,00 доларів США відповідно до договору від 11.05.2005 року. Крім того, у позові зазначено, що борг виник з 2019 року відповідно до договору від 20.12.2019 року, проте під час електронного листування позивач зазначає, що борг триває вже понад 10 років. Вважає, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене без повного та всебічного з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для справи, без проведення в судовому засіданні належного дослідження та оцінки доказів, які мають істотне значення для вирішення справи по суті. Також у заяві ОСОБА_1 просив суд поновити йому строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Матеріали заяви разом зі справою суддя отримала 20.12.2022 року.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 04.02.2022 року було залишено без руху, недоліки заяви були усунуті 23.12.2022 року та 27.12.2022 року.

Ухвалою суду від 28.12.2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.01.2023 року.

10.01.2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Савін С.О. через канцелярію суду надав заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просив заяву ОСОБА_1 просив залишити без задоволення, зазначивши, що в заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує що про існування зазначеного заочного рішення дізнався з Єдиного реєстру судових рішень, а повний текст отримав лише 12.12.2022 року, проте зазначене не відповідає дійсності. По-перше, 19.04.2022 року Приморським районним судом м.Одеси на виконання заочного рішення суду від 04.02.2022 року було видано виконавчий лист, на підставі якого 12.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було винесено постанову про відкриття провадження. Того ж дня приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника. 16.08.2022 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується його особистим підписом про отримання вищевказаних постанов. Таким чином, з 16.08.2022 року ОСОБА_1 був обізнаний про існування заочного рішення від 04.02.2022 року, оскільки копія заочного рішення була у наявності в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, 01.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про ознайомлення з матеріалами даної справи та 01.09.2022 року був з нею ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Таким чином, ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом заочного рішення 16.08.2022 року та 01.09.2022 року, тобто до 12.12.2022 року, проте як з заявою про перегляд заочного рішення звернувся лише 19.12.2022 року. Крім того, заявник зазначив, що будучи обізнаним про існування даної справи та призначення її до розгляду на 01.02.2022 року, у судове засідання не з`явився через хворобу, проте повідомив про це позивача по справі, проігнорував розгляд даної справи судом та не скористався своїм процесуальним правом для надання відзиву на позов. Щодо обставин, які викладені у заяві про перегляд заочного рішення, зазначив, що в вищевказаній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що грошові кошти за договором позики від 20.12.2019 року у розмірі 15 000,00 доларів США йому не передавалися, а отримав він лише 5 000,00 доларів США, проте на підтвердження даних обставин заявником не було надано жодного належного та допустимого доказу. Натомість, позивачем ОСОБА_2 було надано суду укладений письмовий договір позики від 20.12.2019 року, відповідно до якого Позикодавець передає Позичальнику у власність 424 950,00 грн., що еквівалентно 15 000,00 доларів США на встановлений строк (21.12.2020 року), а позичальник зобов`язується повернути вказану суму в обумовлений строк. Зазначене було встановлено у рішенні суду від 04.02.2022 року. Таким чином, позивачем належним чином виконано покладені на нього договором позики обов`язки щодо передання відповідачу грошових коштів, що підтверджується розпискою, складеною 20.12.2019 року.

У зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду, розгляд справи призначений на 20.01.2023 року було відкладено на 02.02.2023 року.

У судове засідання призначене на 02.02.2023 року з`явився ОСОБА_1 , та пояснив, що на момент винесення заочного рішення суду він хворів, є довідка. Зазначив, що він звернувся за юридичною допомогою, йому призначили зустріч на 24.02.2022 року, та в той день почалася війна та нічого не працювало. 01.03.2022 року він звернуся до іншого юриста, де йому пояснили, що у зв`язку з воєнним станом строки зупиняються та будуть поновлені після скасування воєнного положення. В подальшому від виконавця отримав повідомлення, та дізнався про арешт рахунків, у приватного виконавця розписався про те, що є відкрите виконавче провадження, але нічого не отримував. Вважає, причини прощення строку на звернення з заявою про перегляд заочного рішення поважними. Також пояснив, що він дійсно в 2005 році отримав 5 000,00 доларів США, в подальшому він зустрічався з позивачем, договір було продовжено з новими строками та сумами. Він дійсно їх підписував, проте розписок не було. У грудні 2019 року 15 000,00 доларів США він не отримував. Також є переписка, в якій позивач сам підтвердив, що пройшло все більш ніж 10 років, як він надав йому гроші, тобто пройшло більш ніж три роки, тому просив застосувати строки. Щодо строків звернення до суду з заявою додатково зазначив, що дійсно ознайомився з рішенням суду у приміщенні суду 01.09.2022 року, але був впевнений, що строки призупиняються.

У судове засідання з`явився представник ОСОБА_2 - адвокат Савін С.О., зазначив, що заявником пропущено строк звернення з заявою про перегляд заочного рішення, оскільки 16.08.2022 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, а 01.09.2022 року звернувся до суду з заявою про ознайомлення та в той же день ознайомився з матеріалами справи, тобто у вересні 2022 року заявник був ознайомлений з рішенням суду. Також зазначив, що в заяві не наведено жодної обставини, які б суд не проаналізував у рішенні суду, ОСОБА_1 все підписував та є його розписка від 20.12.2019 року, в якій зазначено, що він отримав 424 950,00 грн., що еквівалентно 15 000,00 доларів США. Заявник намагається скасувати законе рішення суду.

У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м.Одеси, періодичним включенням світла та незначний проміжок часу, під час якого суддею в залі судових засідань розглядались справи, повний текст судового рішення виготовлено 09.02.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 530 327,06 грн. з яких:

- основна заборгованості в розмірі 424 950,00 грн.;

- проценти в розмірі 62 160,12 грн.;

- 3% річних в розмірі 11 245,67 грн.;

- інфляційні втрати в розмірі 31 971,27 (грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму понесених судових витрат у розмірі 5 303,28 грн.

В заяві ОСОБА_1 посилається та те, що у судове засідання призначене на 20.12.2021 року він не з`явився, оскільки не був повідомлений про розгляд даної справи, про час та місце розгляду справи він не знав. У судове засідання 01.02.2022 року він не з`явився через хворобу, про що повідомив позивача по справі. Проте, позивач не повідомив суд про стан здоров`я відповідача, у зв`язку з чим судом було прийнято заочне рішення, про існування якого він дізнався Єдиного реєстру судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно викликав відповідача за місцем його реєстрації, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , проте поштова кореспонденція була повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». Таким чином вважається, що відповідач повідомлений належним чином.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином суд вважає що зазначене свідчить про належне повідомлення заявника про розгляд судом вказаних заяв.

Таким чином, поштова кореспонденція (судові повістки про виклик до суду та рішення суду) направлялися відповідачу за належною адресою його реєстрації (а.с.33, 46).

Заслухавши заявника, доводи заяви, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду від 04.02.2022 року, оскільки відсутні достовірні докази про отримання рішення раніше вказаного ним строку.

Проте, суд зазначає, що заочне рішення суду від 04.02.2022 року розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, тобто рішення суду є доступними для ознайомлення. Таким чином рішення суду було у загальному доступі ще з 08.02.2022 року.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник у своїй заяві посилається на те, що він 20.12.2019 року не отримував від позивача кошти у розмірі 424 950,00 грн., що еквівалентно 15 000,00 доларів США, проте в судовому засіданні визнавав отримання коштів в 2005 році за розпискою та в дальшому підписання додаткових розписок та договору позики.

Тому суд не приймає до уваги зазначені твердження.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, заявником крім необізнаності щодо результатів розгляду справи, інших обґрунтованих доказів для скасування заочного рішення від 04.02.2022 року суду не було надано, також не зазначено і не надано інших суттєвих обставин, які судом не було враховано.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення відсутні, у зв`язку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10-13, 43, 44, 76, 81, 89, 95, 223, 247, 258-261, 268, 284, 287, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 04.02.2022 року по цивільній справі №522/21591/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 09.02.2023 року.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Домусчі Л.В.