Справа №461/6754/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Кухар Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса:03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, адреса для листування:79018, м. Львів, вул. Чернівецька, 15) в особі філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» до ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП:невідомий), ОСОБА_2 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП:невідомий), ОСОБА_3 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП:невідомий), ОСОБА_4 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП:невідомий) про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2020 року по грудень 2022 року включно у розмірі 23 349,92 грн. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку у житловому будинку АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», що стверджується інвентарною карткою та довідкою про балансову належність. Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниня» (балансоутримувач виробничий структурний підрозділ «Львівська дирекція» згідно норм Житлового кодексу України, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає мешканцям будинку комунальні послуги, а громадяни які проживають у цьому будинку відповідно зобов`язані своєчасно вносити плату за отримані послуги. Однак, отримуючи комунальні послуги відповідачі не проводять оплату за них, що підтверджується довідкою про заборгованість по комунальних послугах. Станом на 01.12.2022 загальна заборгованість становить 23 349,92 грн. У результаті недотримання відповідачами покладеного на них законом обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг акціонерному товариству «Українська залізниця» завдано матеріальні збитки в розмірі 23 349,92 грн. Тому позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача за довіреністю подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, скерувала на адресу суду заяву про розгляду справи за її відсутності, та просила у звязку із введенням в Україні воєнного стану, через збройну аргресію російської федерації та тяжким матеріальним становищем відстрочити виконання рішення на один рік.

Відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності співвідповідачів, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку №485 від 03.10.2022 року вбачається, що у житловому будинку АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . /а. с. 6/.

Будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», що стверджується інвентарною карткою та довідкою від 01.12.2022 року про балансову належність /а. с.7, 8/.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниня» (балансоутримувач виробничий структурний підрозділ «Львівська дирекція» згідно з нормами Житлового кодексу України, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає мешканцям будинку комунальні послуги, а громадяни які проживають у цьому будинку відповідно зобов`язані своєчасно вносити плату за отримані послуги.

Відповідно до особових карток за 2020, 2021, 2022 року в абонента з особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 виникла заборгованість за несплату послуг за надані житлово-комунальні послуги, за період з січня 2020 року по грудень 2022 року включно, у розмірі 23 349,92 грн. /а. с. 3-5/.

Однак, отримуючи комунальні послуги відповідачі не проводять оплату за них, що підтверджується довідкою про заборгованість по комунальних послугах. Станом на 01.12.2022 загальна заборгованість становить 23 349,92 грн. У результаті недотримання відповідачами покладеного на них законом обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг акціонерному товариству «Українська залізниця» завдано матеріальні збитки в розмірі 23 349,92 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 64 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (частина 1 ст. 68 ЖК України).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно зі статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «При житлово - комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, в ухвалі ВСУ від 08.04.2009 р. у справі за позовом Житлово-експлуатаційного ремонтно-будівельного управління ТОВ «Рівненський МЖК» до Особи №1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг зазначається, що обов`язок споживача житлово-комунальних послуг власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житловою - комунальних послуг.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки позивачем надано належні та достатні докази, які підтверджують невиконання відповідачами обов`язків щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг у період з січня 2020 року по грудень 2022 року включно. Відтак, необхідно стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 20852,41 грн.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до задоволення позовних вимог. Так, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» слід стягнути судовий збір в розмірі 2481, 00 грн.

Разом з тим, відповідно до Указу Президента України Зеленського В. №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" прийнято рішення про продовження в Україні воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

З 21 квітня 2022 року низкою законів України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, так, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Зважаючи на введення в Україні воєнного стану, з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності, суд приходить до переконання про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення, оскільки існують виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим, відтак виконання рішення Галицького районного суду м. Львова слід відстрочити на 12 місяців.

Керуючись ст.ст.5,12,19,81,141,258-259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 267, 280, 322, 509, 525, 526, 543, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2020 року по грудень 2022 року включно у розмірі 23 349,92 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 2481, 00 грн. судового збору.

Відстрочити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.01.2023 року у цивільній справі № 461/6754/22 на 12 місяців, а саме до 06 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2023 року.

Суддя Х.М.Мисько