Номер провадження: 22-ц/813/4569/23 ,
Справа № 522/2564/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Семиженко Г. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Склярської І.В.,

розглянувши у місті Одесі без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року та 29 серпня 2022 року, постановлених під головуванням судді Абухіна Р.Д., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову про розірвання шлюбу

У позові від 02 лютого 2022 року громадянин Італійської Республіки ОСОБА_3 просив розірвати шлюб, укладений 16 червня 2017 року між ним та відповідачкою та зареєстрований цього ж дня Київським районним у місті Одесі Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1262.

Вимоги першого зустрічного позову

У зустрічному позові від 30 травня 2022 року ОСОБА_1 просила:

-визнати поважними причини пропуску строку та поновити його;

-прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднати в одне провадження з первісним позовом;

-постановити ухвалу про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з урахуванням ст. 193 ЦПК України;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 народження заборгованість в грошовій сумі зі сплати аліментів з урахуванням пені на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2022 року у розмірі 23475 євро;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на утримання особи (дружини), з якою проживає дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 євро за кожен місяць, починаючи з 01 листопада 2019 року до досягнення дитиною трьох років ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини як такої, що потребує матеріальної допомоги, у розмірі 500 євро кожного місяця починаючи з 01 листопада 2019 року по 29 травня 2022 року;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини як такої, що потребує матеріальної допомоги у розмірі 500 євро кожного місяця починаючи з 30 травня 2022 року;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Судове рішення суду першої інстанції за даним зустрічним позовом

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .

Мотиви суду першої інстанції у даній справі

Суд прийшов до висновку, що розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе лише до затягування вирішення спору про розірвання шлюбу, оскільки відсутня однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів, при цьому судом зазначено, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом у загальному порядку.

Вимоги другого зустрічного позову

У зустрічному позові від 13 червня 2022 року ОСОБА_1 просила:

-визнати поважними причини пропуску строку та поновити його;

-прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднати в одне провадження з первісним позовом;

-постановити ухвалу про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з урахуванням ст. 193 ЦПК України;

-визнати недійсним шлюб у зв`язку з фіктивністю, зареєстрований 16 червня 2017 року між громадянкою України ОСОБА_6 та громадянином Італійської Республіки ОСОБА_7 , про що складено відповідний запис № 1262, у якому позивачка взяла подвійне прізвище ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Київським районним у місті Одесі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Судове рішення суду першої інстанції за даним зустрічним позовом

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 29 серпня 2022 року у поновленні строку на пред`явлення зустрічного позову ОСОБА_1 до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з фіктивністю у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто.

Мотиви суду першої інстанції у даній справі

Суд прийшов до висновку про те, що згідно ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 09 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надіслати відзив на позовну заяву, ОСОБА_1 є учасником Електронного суду, 30 травня 2022 року звернулася до суду із зустрічним позовом про стягнення аліментів, формування зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 у підсистемі Електронний суд 30 травня 2022 року свідчить про використання заявником передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду та отримання ухвали про відкриття провадження у справі, ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_1 , у зв`язку з чим строк для подання відзиву та зустрічного позову для відповідача сплив, зустрічний позов (вдруге) ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з фіктивністю поданий у підсистемі Електронний суд 13 червня 2022 року, поза межами строку для подання відзиву, суд зазначив, що у зустрічному позові поставлено питання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічного позову з урахуванням воєнного стану, однак наведені заявником причини для поновлення процесуальних строків з метою подачі нею зустрічного позову від 13 червня 2022 року визнав неповажними через відсутність перешкод для звернення із зустрічним позовом до суду у строк для подання відзиву, суд роз`яснив, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

Вимога апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати вказані ухвали суду від 30 травня 2022 року та від 29 серпня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підстава та обґрунтування апеляційної скарги

Посилалася на те, що вказані ухвали є незаконними, прийнятими з порушенням норм процесуального права неповноважним складом суду за відсутності учасника справи відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 , неповідомленої належним чином про дату, час та місце засідання суду, в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було неодноразово заявлено відвід, зокрема, у зв`язку з порушенням авторозподілу справи між суддями, відповідачка не була присутньою в судових засіданнях та не мала доступу до матеріалів цивільної справи № 522/2564/22 у зв`язку із введеним воєнним станом в Україні, в ухвалі суду від 30 травня 2022 року відповідачці надано недостовірну інформацію щодо порядку оскарження зустрічної позовної заяви та зазначено, що ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду, з чим погодитись не можна, оскільки перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, містяться у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, відповідно до положень ч. 6 ст. 185, ч. ч. 2, 3 ст. 194, п. 15.10 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви підлягає апеляційному оскарженню відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суд першої інстанції не роз`яснив відповідачці процесуальні права відповідно до вимог ЦПК України та позбавив права на забезпечення апеляційного перегляду справи, чим порушив основний принцип цивільного судочинства відповідно до п. п. 1), 8) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, користуючись своїми процесуальними правами сторони у справі з урахуванням вимог ст. ст. 193, 194 ЦПК України ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву про стягнення аліментів із клопотанням про поновлення строку, проте суд першої інстанції відмовив у її прийнятті та повернув, роз`яснивши, що відмова у прийнятті зустрічного позову не перешкоджає зверненню до суду із зазначеним позовом у загальному порядку, 13 червня 2022 року ОСОБА_1 було подано зустрічний позов про визнання недійсним шлюбу у зв`язку з фіктивністю із клопотанням про поновлення строку, проте ухвалою суду від 29 серпня 2022 року було відмовлено у поновленні строку на пред`явлення зустрічного позову та повернуто його з роз`ясненням права на звернення до суду із зазначеним позовом у загальному порядку.

Відзив на апеляційну скаргу

Не надходив.

Позиція апеляційного суду

Розгляд даної справи ухвалою апеляційного суду від 26 січня 2023 року визначено без повідомлення учасників справи 21 лютого 2023 року, цього дня від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про призначення розгляду даної справи з викликом сторін, яка задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю передбачених ст. 369 ЦПК України процесуальних підстав для цього.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду апеляційної інстанції

У відповідності до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, одними із основних засад цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Ст. 12 вказаного Кодексу обов`язок керування ходом судового процесу покладено на суд, згідно положень його ст. ст. 43, 44, 49 учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, вони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати до суду відзив на позовну заяву.

Згідно ст. ст. 193, 194 цього Кодексу відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, у разі порушення таких вимог зустрічна позовна заява ухвалою суду повертається заявнику.

Відповідно до матеріалів справи первісний позов було подано 02 лютого 2022 року, судом ухвалою від 09 лютого 2022 року відкрито провадження за ним, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження на 10 березня 2022 року, відповідачці встановлено 15-денний строк для подання відзиву з дня вручення копії ухвали, копію вказаної ухвали їй було вручено 19 лютого 2022 року, отже з цього дня почав свій відлік строк на подання відзиву та зустрічного позову для неї, з порушенням вказаного строку перший зустрічний позов про стягнення аліментів було подано тільки 30 травня 2022 року, ухвалою від цього ж числа судом першої інстанції у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено та повернуто з підстави, що розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе лише до затягування вирішення спору про розірвання шлюбу, оскільки відсутня однорідність цих позовних вимог та позовних вимог про стягнення аліментів, вимоги не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог зустрічного позову, судом роз`яснено, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості у разі наявності спору звернутись до суду в загальному порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у даному випадку, оскільки суд правомірно розпорядився своїми дискреційними повноваженнями та прийняв правильне рішення з метою процесуальної економії розгляду справи та дотримання розумних строків її розгляду, в одному провадженні не можуть вирішуватися усі спірні правовідносини сторін, а лише взаємопов`язані, неправильне зазначення в ухвалі суду порядку її оскарження не перешкодило ОСОБА_1 оскаржити її в апеляційному порядку.

Другий зустрічний позов щодо визнання шлюбу недійсним подано ОСОБА_1 13 червня 2022 року з порушенням строку, у позові заявлено клопотання про його поновлення з посиланням на воєнний стан в країні, суд в ухвалі від 29 серпня 2022 року визнав підстави для поновлення строку не поважними, оскільки вони не могли бути перешкодою для вчасної подачі повторного зустрічного позову, суд у поновленні такого строку відмовив, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернув з роз`ясненням права на звернення до суду із позовом у загальному порядку.

Ст. 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, згідно ст. 127 цього Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи.

Право особи на поновлення процесуального строку та дискреційні повноваження суду з цього питання не є абсолютними, строк може бути поновлений тільки у випадку, коли він був пропущений з поважних причин, якими можуть виступати обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на вчинення відповідної процесуальної дії, вчасно її вчинити, заявлене ОСОБА_1 клопотання посилань на такі обставини не містить, саме по собі посилання на воєнний стан в країні з огляду на її неодноразові звернення до суду електронним зв`язком не може бути достатньою підставою для поновлення пропущеного строку, безпідставне ж його поновлення суперечитиме такому основному принципу цивільного судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і у цьому випадку, повернення зустрічного позову не позбавляє ОСОБА_1 передбаченого ст. 4 ЦПК України права на звернення до суду, оскільки вона може подати відповідний позов у загальному порядку.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставами для задоволення її вимог, скаргу слід залишити без задоволення, ухвали суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року та від 29 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, на неї у випадках та у порядку, визначеними ст. ст. 389, 390 ЦПК України, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 лютого 2023 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська