Провадження № 2/638/315/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

встановив:

КП "Харківводоканал" звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь КП "Харківводоканал" заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 6721,17 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснює, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 3491,86 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2006 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 2629,27 грн., інфляційні витрати у розмірі 444,49 грн., 3% річних у розмірі 155,55 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

12 березня 2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона зазначає, що вимоги позовної заяви стосуються періодів, щодо якого сплинув термін позовної давності. Також зазначила, що розмір нарахованих штрафних санкцій, а саме 3% річних та інфляційних витрат не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивач застосував невірне визначення періоду та не врахував сплачених сум грошових коштів, що також суперечить нормам чинного законодавства України. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що у період з 01 жовтня 2016 року по 01 січня 2020 року вона не має заборгованості перед КП Харківводоканал за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Також, одночасно з відзивом на позовну заяву, відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності.

16 квітня 2020 року від представника КП Харківводоканал до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, що ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (ч. 2 ст. 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо. Також зазначив, що 3% річних та індекс інфляції не є штрафними санкціями та розраховані в межах строків позовної давності. Крім того, кошти, які були сплачені відповідачем за послуги централізованого водопостачання були розподілени згідно призначення платежу на вказані в квитанціях періоди.

22 червня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у якій викладені доводи аналогічні доводам, викладеним у відзиві.

11 серпня 2020 року до суду від КП Харківводоканал надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 0,00 грн.,, індекс інфляції у розмірі 251,60 грн. та 3 % річних у розмірі 88,98 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2006 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 2520,94 грн., індекс інфляції у розмірі 192,89 грн., 3% річних у розмірі 66,60 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 18 січня 2023 року вбачається, що судова повістка, повернута на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за зазначеною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Таким чином, судом виконано обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 та вона була належно повідомлена про розгляд справи 30 січня 2023 року.

Виходячи з наведеного, та враховуючи тривалість провадження у справі, з метою недопущення порушення прав всіх учасників судового процесу, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 , які надаються КП "Харківводоканал" за вказаною адресою.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова № 630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 9560,75 грн. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 3491,86 грн. індекс інфляції у розмірі 251,60 грн., 3% річних від простроченої суми 88,95 грн, за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2006 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 2629,27 грн., інфляційні витрати у розмірі 251,60 грн., 3% річних у розмірі 88,95 грн.

У зв`язку з частковою сплатою заборгованості ОСОБА_1 за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої заборгованість відповідача за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на дату ухвалення рішення становить 3120,98 грн, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 серпня 2019 року заборгованість відсутня, індекс інфляції у розмірі 251,60 грн., 3% річних від простроченої суми 88,95 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2006 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 2520,94 грн., індекс інфляції у розмірі 251,60 грн., 3% річних від простроченої суми 88,95 грн.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів на спростування вказаного розрахунку відповідачем не надано.

Також, суд зазначає, що надані відповідачем копії квитанції про сплату за комунальні послуги підтверджують сплату заборгованості лише за холодну воду в період з: жовтня по грудень у розмірі 99,25 грн.; з січня по грудень 2017 року у розмірі 370,55 грн.; з січня по грудень 2018 року у розмірі 706,30 грн.; з січня по грудень 2019 року у розмірі 719,60 грн. Загальна сума сплати заборгованості склала 1895,70 грн.

З наданої представником позивача відповіді на відзив вбачається, що позивачем зарахована сума та розподілена за вказані у квитанціях періоди. У зв`язку з чим, позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13).

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем згідно з наданим розрахунком нараховано за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року, індекс інфляції у розмірі 251,60 грн., 3% річних від простроченої суми 88,95 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року, індекс інфляції у розмірі 251,60 грн., 3% річних від простроченої суми 88,95 грн.

Суд погоджується з вказаним розрахунком наданим позивачем.

Між тим, суд зазначає, що відповідачем кошти за комунальні послуги, а саме за послуги з водопостачання були сплачені, після звернення КП «Харківводоканал» до суду з вказаним позовом, тобто після виникнення правовідносин між сторонами. У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав, для звільнення відповідача від сплати інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми.

Щодо заяви відповідача про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.

Зважаючи на те, що відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст. 267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності.

Таким чином стягненню підлягає заборгованість за послуги з водовідведення з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року.

З урахуванням проведеного перерахунку в межах строку позовної давності розмір заборгованості відповідача за надані послуги з водовідведення складає 1982,32 грн.

Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання перед позивачем не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованості у розмірі 2582,36 грн., яка складається з: заборгованості за послуги з водовідведення за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року; інфляційних витрат у розмірі 444,49 грн. та 3% річних у розмірі 155,55 грн., які були нараховані за прострочення виконання зобов`язань, а саме за несвоєчасне сплати коштів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 1982,32 грн., інфляційні витрати у розмірі 444,49 грн., 3% річних у розмірі 155,55 грн. а всього у сумі 2582 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн.36 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір в розмірі 1589 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 44 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківводоканал» (, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, 2).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2023 року.

Суддя Л.М. Рибальченко