465/1012/23
2-н/465/715/23
Ухвала

про відмову у видачі судового наказу

21.02.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки,-

встановив:

Заявник звернувся у Франківський районний суд м. Львова із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Ч.2 ціє статті вказує на те, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів.

Стаття 163 ЦПК України містить перелік вимог до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до п.4 та п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаться інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві про видачу судового наказу представник заявника зазначає, що боржник разом з завником не проживає, оскільки стосунки та подальше подружнє життя стало неможливим через взаємну втрату порозуміння та любові один до одного. З того моменту як подружжя стало проживати окремо, спільна дитина ОСОБА_3 проживає з заявником та знаходиться на його повному утриманні. Боржник фінансово не забезпечує дитину, у зв"язку з чим заявник змушений звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів.

В підтвердження даних обставин представником заявника долучено, зокрема, копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З довідки від 26.04.2022р. №1306- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування заявника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

З довідки від 25.01.2023р. №1306- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування дитини ОСОБА_3 , на утримання якої представник заявника просить стягнути з боржника аліменти на користь ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 .

Суд не бере до уваги як доказ фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 відмітку посадової особи ОСОБА_4 , яка міститься на окремому аркуші, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь - які акти ЛКП чи ОСББ, які свідчать про його фактичне місце проживання разом з донькою за адресою АДРЕСА_2 , а відтак перебування доньки на утриманні заявника.

Статтею 165 ЦПК України визначено підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 161-167 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або в позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя В. Кузь