Провадження № 2/734/57/23 Справа № 707/859/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві судових засідань Ринві Т.О.,

із участю представника відповідача адвоката Чабана А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» м. Дніпро про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів у суд звернувся ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс». Позивач ОСОБА_1 вимоги позову обґрунтовує тим, що 05 вересня 2018 року ним підписана заява про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу № АРСN32972 (далі Договір). Згідно з п. 14.1.1 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», як лізингодавець, передає ОСОБА_1 , як лізингоодержувачу, в лізинг предмет лізингу автомобіль згідно специфікації та вартістю, викладеною в додатку № 1 до Договору. Пунктом 14.1.2 Договору визначено строк лізингу 60 місяців із моменту підписання додатку № 2 до Договору. Відповідно до Специфікації та Акту приймання-передачі від 05 вересня 2018 року, які є додатком № 1 до зазначеного Договору, йому переданий предмет фінансового лізингу автомобіль «HYUNDAI IX 35», 2010 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , колір синій, вартістю 314000.00 гривень. Відповідно до п. 14.1.3 Договору зобов`язаний здійснювати щомісячні платежі за предмет лізингу, згідно Графіку лізингових платежів, що включають у себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмета лізингу у розмірі згідно додатку № 2; відсотки за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку № 2; комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі згідно додатку № 2. Починаючи з 08 жовтня 2018 року, регулярно здійснювалися платежі. Загальна сума сплачених грошових коштів на виконання умов Договору складає 423030.00 гривень. Починаючи з 28 березня 2015 року, брав безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення на території Донецької та Луганської областей. Починаючи з 27 листопада 2018 року, проходить військову службу за контрактом, має статус військовослужбовця Збройних Сил України. Позивач ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про: зобов`язання ТОВ «Автокредит Плюс» припинити нарахування відсотків за користування предметом лізингу за публічним договором про надання фінансового лізингу № АРСN32972; зобов`язання ТОВ «Автокредит Плюс» здійснити перерахунок лізингових платежів за публічним договором про надання фінансового лізингу № АРСN32972 та здійснити перерахунок належних до сплати платежів, зокрема, виключити із належної до сплати суми коштів, що складають відсотки за користування предметом лізингу, згідно з графіком лізингових платежів відповідно до додатку № 2 до публічного договору про надання фінансового лізингу № АРСN32972.

За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 липня 2022 року відкрите провадження у справі і прийнята позовна заява до розгляду. За ухвалою від 15 грудня 2022 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі і призначено справу до судового розгляду по суті.

05 серпня 2022 року поданий ТОВ «Автокредит Плюс» відзив на позовну заяву. 19 серпня 2022 року позивачем ОСОБА_1 подана відповідь на вказаний відзив.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача адвокат Чабан А.Ю. позовні вимоги не визнав.

У судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2018 року ОСОБА_1 приєднався до публічного договору про надання фінансового лізингу №АРСN32972, згідно з яким ТОВ «Автокредит Плюс», як лізингодавець, передає ОСОБА_1 , як лізингоодержувачу, в лізинг предмет лізингу автомобіль згідно специфікації, викладеної в додатку № 1 до Договору. Сторонами договору визначений строк лізингу 60 місяців із моменту підписання додатку № 2 до Договору (графік лізингових платежів). Відповідно до специфікації та акту приймання-передачі від 05 вересня 2018 року, які є додатком № 1 до Договору, ОСОБА_1 переданий предмет фінансового лізингу - автомобіль марки «HYUNDAI IX 35», 2010 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_2 , вартістю 314000.00 гривень.

Вислухавши позицію представника відповідача адвоката Чабана А.Ю., дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» м. Дніпро про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Правовідносини, що виникають у зв`язку із договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг» і Законом України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про фінансовий лізинг» набрав чинності 13 червня 2021 року.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, він застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З огляду на дату укладення між сторонами вказаного договору фінансового лізингу (05 вересня 2018 року), спірні правовідносини відносини регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 («Лізинг») глави 58 («Найм (оренда»)) ЦК України та законом. До відносин, пов`язаних із лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу правових норм чинного цивільного законодавства України, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору з урахуванням правил ст. 628 ЦК України.

Згідно зі ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Усталеним у судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.

У ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Натомість, нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Пряма вказівка закону може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Предметом укладеного 05 вересня 2018 року між ТОВ «Автокредит Плюс» і ОСОБА_1 договору фінансового лізингу №АРСN32972 є транспортний засіб. Вказаний договір укладений у простій письмовій формі, але нотаріально не посвідчений, чим не дотримані вимоги ч. 2 ст. 799 ЦК України. Вказаний договір, що підписаний сторонами, є нікчемним і не створює будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Встановивши факт нікчемності укладеного між сторонами договору, суд, із огляду на докази, що надані сторонами, не вбачає можливості застосувати наслідки недійсності нікчемного договору фінансового лізингу №АРСN32972, укладеного 05 вересня 2018 року між ТОВ «Автокредит Плюс» і ОСОБА_1 . Таке може бути вирішене в окремому провадженні за позовом заінтересованої особи.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, - у справах, пов`язаних із порушенням їхніх справ.

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копіює посвідчення, виданого 12 лютого 2016 року Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_4 .

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати (судовий збір) необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 215, 220, 628, 799 і 806 Законом України «Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 3, 12, 76, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» м. Дніпро про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів залишити без задоволення.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя