ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві уивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою адвоката Лисенка Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1

на додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Бородіної Н.М. в м.Харкові, зі складанням повного тексту 18.01.2022 року ,-

в с т а н о в и в :

У жовтня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк звернувся до районного суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 02.08.2013 року в сумі 1999 грн. 16 коп., а також судовий збір в сумі 113 грн.

В решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2022 року

стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2200 грн.

В решті заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням, його оскаржив адвокат Лисенко А.О. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Зазначає, що сума понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, визначена договором про надання професійної правничої допомоги та звітом до зазначеного договору, є співмірною рівню складності справи, обсягом та часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та значенням справи для позивача.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30 листопада 2021 року на адресу Київського районного суду м.Харкова надійшла заява від адвоката Лисенка А.О. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, де зазначалось, що ним на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу подано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.06.2021, копія акту виконаних робіт від 25.11.2021 року до вказаного договору та товарний чек №б/н про сплату гонорару адвоката відповідно до договору від 16.06.2021 року від ОСОБА_1 в сумі 15 000 грн. від 25.11.2021 року.

Районний суд, вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, виходив з того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, справа була розглянута в одне засідання, а тому з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважав, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума - 2200 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є:

- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

- розрахунок наданих послуг з їх детальним описом;

- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду адвокатом Лисенком А.О. надано: - копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.06.2021, копія акту виконаних робіт від 25.11.2021 року до вказаного договору та товарний чек №б/н про сплату гонорару адвоката відповідно до договору від 16.06.2021 року від ОСОБА_1 в сумі 15 000 грн. від 25.11.2021 року (а.с. 114-118).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній детальний опис виконаних робіт, в акті виконаних робіт зазначений лише перелік наданих адвокатом послуг, однак не вказано вартості кожної з цих послуг або розрахунок години праці за окрему послугу, що дає підстави для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Крім того, позивач АТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до положень ч.5 ст.137 ЦПК України висловило свою незгоду із заявленим розміром цих витрат, подавши відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення ( а.с.123-130).

Суд першої інстанції, вірно визначивши пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, дійшов висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 2 200 грн., з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі додаткове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 374 та статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лисенка Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.02.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна