Єдиний унікальний номер 511/1904/18
Провадження № 6/448/3/23
У Х В А Л А

(повний текст)

14.02.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за поданням державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Лутчин Марії Ігорівни, погодженим з в.о. начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Буриш Л.А. про привід боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Лутчин М.І. звернулася до суду із даним поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання заявниця зазначає, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №59940309 з примусового виконання виконавчого листа №511/1904/18, виданого 09.08.2019р. Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що по вищевказаному виконавчому документу 03.09.2019р. відкрито виконавче провадження. Стверджує, що в межах згаданого виконавчого провадження неодноразово скеровувались запити в реєструючі майно органи, однак майна, на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості, за боржником не виявлено. Боржник офіційно не працює, не отримує пенсії, на обліку як безробітний не перебуває, відсутні будь-які відомості про джерела отримання ним доходів, у такого відсутні кошти на рахунках в банку та за ним не числяться транспортні засоби.

Вказує, що боржнику 28.10.2019р., 22.07.2021р. та 13.10.2022р. скеровувалися виклики за місцем його проживання, однак боржник на такі виклики не являвся. При виїзді за місцем проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , державним виконавцем складено акти про те, що двері будинку за вказаною адресою зачинені.

З огляду на наведене, просить суд вирішити питання про примусовий привід до Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за яким на підставі вищевказаного виконавчого листа станом на 12.01.2023р. числиться заборгованість по аліментах на загальну суму 131 329,25 грн.

Заявник державний виконавець Лутчин М.І. в судове засідання не з`явилася. Будь-які інші матеріали виконавчого провадження, крім тих, які додані до подання, стороною заявника не подано.

Неприбуття державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у Мостиському відділі державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження №59940309 з примусового виконання виконавчого листа №511/1904/18, виданого 09.08.2019р. Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

03.09.2019р. державним виконавцем Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буць (Лутчин) М.І. на підставі вказаного виконавчого листа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно матеріалів подання такий проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, що міститься в матеріалах подання, загальна сума заборгованості по виконавчому листу станом на 31.12.2022р. становила 131 329,25 грн. При цьому, з даного ж розрахунку відомо, що боржником частково сплачувались аліменти на користь стягувача, в тому числі у листопаді 2019р., у листопаді-грудні 2021р., у січні 2022р.

Зі змісту подання слідує, що на неодноразові виклики, що були направлені державним виконавцем за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , - боржник не з`являється.

При цьому суд звертає увагу на те, що в матеріалах подання наявний лише один виклик боржника на 29.07.2021р. 10.00 год. При цьому, із матеріалів справи слідує, що даний виклик державний виконавець скерувала адресату 22.07.2021р., а з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що лист із викликом до державного виконавця на 29.07.2021р. ОСОБА_1 отримав цього ж дня 29.07.2021р., що, на переконання суду, могло бути перешкодою для його своєчасної явки в зазначений день до державного виконавця. Наведене дає підстави зробити висновок про те, що боржник завчасно та належним чином про виклик до державного виконавця на вказану дату повідомлений не був.

Інші виклики боржника до державного виконавця та докази їх вручення боржнику ОСОБА_1 відсутні в матеріалах подання.

Також суд не приймає до уваги акт державного виконавця від 14.11.2022р., який додано до матеріалів подання, оскільки такий складено державним виконавцем одноособово без участі понятих та інших осіб, без вказівки в акті про причини незалучення зазначених осіб до проведення даної виконавчої дії.

Згідно ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Здійснивши аналіз вищезазначених правових норм, суд прийшов до висновку, що у разі неприбуття боржника без поважних причин за викликом виконавця, останній звертається до суду із поданням про привід боржника.

Отже привід боржника може бути застосований лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення після цього від такої явки. Рішення суду про оголошення приводу боржнику має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

На підтвердження вказаних обставин виконавцем має бути надано належні та допустимі докази, зокрема, розписка боржника про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Державним виконавцем до подання не надано жодного належного доказу того, що боржник завчасно отримав хоча б один виклик до ВДВС чи відмовився від його отримання, тобто не доведено існування підстав для застосування до боржника приводу.

Привід боржника за відсутності доказів неявки без поважних причин не може вважатися необхідним.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ч.1 ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що доказів належного та завчасного повідомлення боржника про виклик до державного виконавця та ухилення боржника від виконання цього обов`язку матеріали справи не містять, отже державним виконавцем не доведено необхідності для застосування приводу боржника ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що привід боржника є втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мають бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Крім того, подання про примусовий привід повинно містити дату та час, на який необхідно здійснити привід боржника, що в даному поданні відсутнє.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання про примусовий привід боржника ОСОБА_1 є передчасним, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-261, 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Лутчин Марії Ігорівни, погодженого з в.о. начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Буриш Л.А. про привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.02.2023р.

Суддя Ю.В. Кічак