№ 336/6851/20
провадження № 2/336/52/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ Акцент-Банк звернулось 16.11.2020 р. до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 09.10.2018 р. ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC9 та отримання кредитної картки.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 09 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 28672,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 13943,01 грн., заборгованості за відсотками 14729,72 грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Ухвалою від 20.11.2020 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 20.01.2021 р.

20.01.2021 р. розгляд справи було відкладено на 15.03.2021 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника відповідача.

15.03.2021 р. розгляд справи відкладено на 08.06.2021 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

08.06.2021 р. розгляд справи відкладено на 09.09.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

09.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 09.11.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

09.11.2021 р. розгляд справи відкладено на 12.01.2022 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

12.01.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 11.03.2022 р. за клопотанням представника відповідача.

11.03.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 10.05.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р.

10.05.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 15.06.2022 р. на підставі ч.1 ст.240, п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

15.06.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 15.09.2022 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

15.09.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 01.11.2022 р. на підставі ч.1 ст.240, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

01.11.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 20.12.2022 р. на підставі наказу № 8 від 08.09.2022 р.

20.12.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2023 р. на підставі ч.1 ст.240, п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача, в поданому до суду позові заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, в процесі розгляду справи подав заперечення на відзив відповідача (а.с.40-41).

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в процесі розгляду справи представник подав відзив на позов (а.с.33-36), за змістом якого просить відмовити в задоволенні позову.

Суд ухвалив рішення за відсутності відповідача та його представника на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу 17.02.2023 р. за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ Акцент-Банк до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2018 р. між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-Банку та згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами договору про надання банківських послуг до його укладення, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www. a-bank.com.ua та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті www.a-bank.com.ua, про що свідчить підпис відповідача у анкеті - заяві (а.с.5).

До позову додано роздруківку витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в, яка не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача з саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг. Вказаний витяг не має будь-яких позначок, які б вказували, який саме з видів карткового рахунку був обраний відповідачем, та чи взагалі відповідач ознайомився із цими тарифами банку по обраному виду карткового рахунку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з наданим позивачем АТ «Акцент-Банк» розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 09.10.2018 року станом на 09.10.2020 р. складає 28672,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 13943,01 грн., заборгованості за відсотками 14729,72 грн. ( а.с.4).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», як невід`ємної частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Суд приходить до висновку, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим позивачем, в період - з часу виникнення спірних правовідносин, 09.10.2018 року, до моменту звернення до суду із вказаним позовом 16 листопада 2020 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки, Банком, як позивачем, не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, то в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитним договором № SAMABWFC9 від 09.10.2018 року станом на 09.10.2020 року, яка складається з: заборгованості за відсотками 14729,72 грн., Банку слід відмовити.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у цій справі правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника на користь Банку фактично отриманої суми кредитних коштів 13943,01 грн. (заборгованість за тілом кредиту), яка стороною відповідача у цій справі належними, допустимими доказами не спростована.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи позивача, викладені у запереченнях на відзив, про те, що відповідач підписав Паспорт споживчого кредитування, в якому було погоджені всі умови кредитування, у тому числі нарахування відсотків, оскільки в Паспорті споживчого кредиту, підписаному 09 жовтня 2018 року відповідачем ОСОБА_1 , зазначено два види кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD» з різними відсотковими ставками, в той час як АТ «Акцент-Банк» не надав суду доказів щодо типу виданої відповідачу кредитної картки.

Крім того судом не приймаються до уваги доводи позивача про те, що до даних правовідносин не підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду, викладена в Постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки вказана правова позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб, тоді як при розгляді даної цивільної справи відповідачем не заперечувався факт укладення договору, не спростовано факт наявності заборгованості та її розмір, оскільки, надані позивачем Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на офіційному банківському сайтіhttp://a-bank.com.ua/terms, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09 жовтня 2018 року, шляхом підписання Анкети-Заяви позичальника. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року, тому саме вказаний правовий висновок підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З наведеного вище, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом з підстав недотримання позивачем вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (м.Дніпро, вул.Батумська, б.11, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за договором № SAMABWFC9від 09.10.2018 р. в сумі 13943 грн. 01 коп. (заборгованість за кредитом 13943,01 грн.).

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 в частині стягненння заборгованості за відсотками відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір в сумі 1022,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22 лютого 2023 року.

Суддя О.В.Дмитрюк