Провадження № 6/750/17/23
У Х В А Л А

21 березня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про поворот виконання додаткової постанови Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 у справі № 750/10242/20 за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в :

у січні 2023 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до суду із заявою про поворот виконання додаткової постанови Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 в якій просить стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5725 грн. 74 коп. та з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000 грн.

Заяву мотивує тим, що відповідачем було виконано додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 про стягнення витрат на користь ОСОБА_1 в сумі 5000 грн. та на користь ОСОБА_2 в сумі 5000 грн., а постановою Верховного Суду від 12.01.2022 року додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду скасовано та ухвалено нове судове рішення, при цьому питання про поворот виконання постанови суду не вирішувалось, у зв`язку з чим просить стягнути виплачені кошти.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України, неявка осіб не перешкоджає розгляду питання про поворот виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Постановою Верховного Суду від 12.01.2022 касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року змінено, з урахуванням мотивів, викладених у постанові, а у решті постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року залишено без змін. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанції по 12 200 (дванадцять тисяч двісті) гривень кожному.

Відповідно до ч. 1 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Дана норма ЦПК України містить виключний перелік випадків, що надають суду касаційної інстанції повноваження здійснити поворот виконання рішення суду апеляційної інстанції, даний перелік є вичерпним.

У відповідності до ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, Верховний Суд в постанові від 12.01.2022 року провадження в справі не закривав, позов без розгляду не залишав; в позові повністю не відмовляв, позовні вимоги в меншому розмірі не задовольняв, зокрема не присуджував відповідачам судові витрати в меншому розмірі ніж суд апеляційної інстанції, а навпаки, присудив їх в більшому розмірі ніж суд апеляційної інстанції, тобто положення ст. 444 ЦПК України у даному випадку застосуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про поворот виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягувачам необхідно відшкодувати судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

На підтвердження понесених витрат по справі, надано договір про надання правової допомоги від 18 січня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та адвокатом Підгорним К.Є., акт прийняття-передачі виконаних робіт судових витрат, квитанції до прибуткового касового ордера №1 та № 2 від 21 березня 2023 про сплату по 1500 грн.

Враховуючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат за надання правничої допомоги відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав для зменшення розміру витрат судом не встановлено, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. підлягають стягненню з боржника на користь стягувачів.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 354, 444 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про поворот виконання додаткової постанови Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 у справі № 750/10242/20 за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у відшкодування витрат на правничу допомогу по 1500 грн. кожному.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя