Ухвала

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 201/2289/20

провадження № 61-1715ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладкова Юрія Володимировича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 13 лютого 2023 року ці недоліки було усунуто.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 через представника просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що представником ОСОБА_1 було подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду від 02 січня 2023 року. Представник відповідача 27 січня 2023 року з ЄДРСР дізнався про ухвалу Верховного суду від 20 січня 2023 року, копію якої не отримував, якою указану касаційну скаргу повернуто на підставі статті 393 ЦПК України у зв`язку із тим, що не були викладені передбачені ЦПК підстави для оскарження судового рішення. Верховний Суд у цій ухвалі зазначив, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Так, на третій сторінці касаційної скарги від 02 січня 2023 року була зазначена підстава касаційного оскарження передбачена пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України та було зазначено «відсутній висновок Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо не застосування статті 105 ЦК УРСР». Представник скаржника, цитуючи норму цивільно-процесуального права допустив прикру описку та помилково ненавмисно зазначив «не застосування статті 105 ЦК» замість «застосування статті 105 ЦК». У зв`язку з цим, представник ОСОБА_1 уточнює свою касаційну скаргу, виправляє її недолік та просить поновити йому строк на касаційне оскарження. На підтвердження указаних обставин суду надано: копію касаційної скарги від 02 січня 2023 року та копію роздрукованої з ЄДРСР ухвали Верховного Суду від 20 січня 2023 року, яка оприлюднена 25 січня 2023 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій та третій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Окрім того, ОСОБА_1 у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовано тим, що оскаржене судове рішення підлягає примусовому виконанню з боку позивача, а не виконавчої служби, а таке виконання призведе до негативних наслідків для ОСОБА_1 .

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте вказані в заяві обставини щодо зупинення виконання рішення не свідчать про наявність підстав для його зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 201/2289/20.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/2289/20 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладкова Юрія Володимировича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 рокувідмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 березня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков