Номер провадження: 22-з/813/35/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
01.02.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д.,
при секретарі: Павлючук Ю.В.,
розглянув у судовому засіданні клопотання адвоката Коваленко Катерини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі за позовом адвоката Колеснікової Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, Лиманський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
07 грудня 2020 року адвокат Колеснікова Ю.С. в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., Лиманський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис з пропозицією звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 138 859,27 грн, належні ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем Миколою Володимировичем 29.10.2020, номер в реєстрі 797.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис з пропозицією звернути стягнення на грошові кошти в розмірі 138 859,27 грн, належні ОСОБА_2 , вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. 29.10.2020, номер в реєстрі 797.

Додатковим рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року заяву позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 4 067,8 грн.

У апеляційній скарзі адвокат Коваленко К.О. в інтересах відповідача ОСОБА_1 просила скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року та додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, а заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу адвоката Коваленко К.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову адвоката Колеснікової Ю.С. в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., Лиманський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу адвоката Коваленко К.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволено, додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким заяву адвоката Колеснікової Ю.С. в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

19 грудня 2022 року адвокат Коваленко К.О. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 19 302 гривень, які складаються із судового збору в сумі 1 362 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 17 940 грн, оскільки постановами Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року розподіл судових витрат між сторонами здійснено не було.

Під час підготовки до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи без повідомлення та виклику учасників справи, у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про розподіл судових витрат слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із підпунктами б, в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу адвоката Коваленко К.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову адвоката Колеснікової Ю.С. в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., Лиманський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Таким чином, питання щодо розподілу судових витрат апеляційним судом не було вирішено.

З матеріалів справи встановлено, що звертаючись до суду із позовною заявою ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн (т. 1 а.с. 1).

Згідно із п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до дубліката квитанції №0.0..1 від 28.06.2021 ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року сплатила судовий збір в розмірі 1 362 грн (т. 2 а.с. 8).

Матеріали справи не містять доказів щодо звільнення позивача від сплати судового збору на час розгляду апеляційним судом клопотання адвоката Коваленко К.О. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Таким чином, з огляду на задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 й відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 та оскільки, постановою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів в порядку ст. 270 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 1 362 грн.

Крім того, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до роз`яснення в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокат Коваленко К.О. в інтересах ОСОБА_1 надала: копію договору №109 про надання професійної правничої допомоги від 29 вересня 2020 року; копію акту надання послуг №43 від 05.12.2022 згідно якого адвокатом було надано професійну правничу допомогу в справі №523/18972/20 (11,5 годин роботи адвоката), загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ - 14 950 грн, із ПДВ - 17 940 грн; додаток до акту надання послуг №43 від 05.12.2022, в якому міститься список послуг наданих адвокатським бюро «Коваленко Катерина» клієнту ОСОБА_1 ; копію рахунку на оплату №48 від 05.12.2022.

Верховний Суд в постанові від 12.06.2018 по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно із позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів колегія суддів враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Так, згідно акту надання послуг №43 від 05.12.2022 адвокатом було надано професійну правничу допомогу в справі №523/18972/20 (11,5 годин роботи адвоката), загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ - 14 950 грн, із ПДВ - 17 940 грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору №109 про надання професійної правничої допомоги від 29 вересня 2020 року, клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду в розмірі 1 300 грн без урахування ПДВ, за одну годину роботи адвоката, витрачену для надання професійної правничої допомоги, після надання адвокатським бюро акту приймання-передавання наданих послуг на протязі 30 днів з моменту надання адвокатським бюро рахунку.

Колегія суддів звертає увагу, що договором №109 про надання професійної правничої допомоги від 29.09.2020, не передбачено що саме клієнт зобов`язаний компенсувати усі податки, збори та обов`язкові платежі, включно з ПДВ.

Крім того, у вищезазначених постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт.

На підставі вищевикладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 17 940 гривень, на переконання колегії суддів апеляційного суду є дійсно неспівмірними із складністю даної справи, її тривалістю та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, відтак колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 17 940 гривень до 5 000 гривень, який буде відповідати критерію розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись ст. ст. 12, 137, 141, 270, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Коваленко Катерини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі за позовом адвоката Колеснікової Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, Лиманський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят два) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 01 лютого 2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік