Справа № 308/8120/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого- судді Придачука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

На обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що з 24.12.2020 йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 238756184.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час не проживає за адресою реєстрації, підтверджуючи вказану обставину актом, складеним у присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які проживали за адресою: АДРЕСА_2 , упродовж 2018-2020 років. Зокрема, наголошує, що вказані особи, які фактично проживали у квартирі, підтвердили відсутність відповідача у даному житлі за згаданою адресою ще з 2018 року.

Разом з тим, позивач вказує, що за відомостями картотеки реєстраційного обліку відповідно до довідок про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданих відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 19.02.2021 №861/18-21 та від 07.10.2022 №3837/13-21 відповідно станом на 19 лютого 2021 року та станом на 07 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки фактично відповідач не проживає за вказаною адресою, позивач не в змозі вирішити в позасудовому порядку питання щодо зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, позивач стверджує, що зареєстрований за вищенаведеною адресою відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном і ці перешкоди, а саме його реєстрація у вказаній квартирі, не дозволяють позивачеві розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та обмежують його законні права.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не проживає у квартирі тривалий час, позивач вважає, що відповідач втратив право на проживання у ній.

При цьому, позивач посилається на положення статті 41 Конституції України, статті 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, статті 71, 72, 150 ЖК України, статтю 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

До проведення підготовчого засідання та початку розгляду справи по суті позивачем подано до суду заяву від 17.10.2022 про залишення позову в частині заявлених вимог до двох відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без розгляду, оскільки за даними довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 07.10.2022 №3837/13-21, за адресою: АДРЕСА_2 , з визначених відповідачів зареєстрований тільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 20.10.2022 заяву позивача задоволено, постановлено залишити без розгляду позовні вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Підготовче провадження у цивільній справі ОСОБА_8 до ОСОБА_2 закрито, призначено у справі судовий розгляд.

У судові засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема відомості про дату та час розгляду справи містяться на Судовій владі Україні на офіційній сторінці Ужгородського міськрайонного суду за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua. , правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).

Оскільки відповідач у судові засідання не з`явився, суд в порядку статті 280 ЦПК України вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , належить на праві власності майно, яке складається з квартири загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., 2 кімнати, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка раніше належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Немеш С.П. 05.09.2007 року за р. №677. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвом від 24 грудня 2020 року №2089, яке видано приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки ВП №60221725, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. 18 грудня 2020 року (а.с. 10). З матеріалів справи убачається, що підставою для посвідчення права власності на нерухоме майно за позивачем став акт по реалізацію предмета іпотеки від 18.12.2020 у виконавчому провадженні №60221725 (а.с. 13-14), складений за наслідками проведення 14.12.2020 електронних торгів, де переможцем торгів визначено позивача у даній справі ОСОБА_1 (а.с.15).

На підтвердження державної реєстрації набутого позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 , останнім долучено до матеріалів справи Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 238756184, сформований 24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. (а.с. 11).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 16) судом встановлено, що з 06 квітня 2021 року по теперішній час за даними реєстру територіальної громади місце проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 07.10.2022 №3837/13-21, відповідно до картотеки реєстраційного обліку станом на 07 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані такі особи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі слів позивача за період з квітня 2021 року до червня 2022 року інші особи у квартирі, місце проживання яких зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , фактично не перебували.

З 2018 року фактично ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом, складеним у присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які проживали за даною адресою упродовж 2018-2020 років.

Неможливість вирішити питання щодо добровільного зняття відповідача з реєстрації місця проживання стало підставою для звернення до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Статтею 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. При цьому, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені статтями 16, 386, 391 ЦК України.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що право особи на річ (майно) вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За положеннями статей 379, 382 ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, квартира.

Права власника жилого будинку, квартири визначені нормами статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 71 ЖК України визначено, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України).

При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності її у приміщенні понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 19.05.2021 у справі № 759/19579/17. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив факт відсутності відповідача за адресою реєстрації його місця проживання більше шести місяців, дійшовши висновку, що причиною відсутності відповідача понад встановлені релевантним законодавством строки є припинення права власності на нерухоме майно та втрата інтересу до житлового приміщення. Крім того, доказів на підтвердження укладення договору найму встановленої форми між колишнім власником квартири та позивачем матеріали справи не містять. Відповідачем не спростовано доводи позивача належними, допустимими та переконливими доказами.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись вищенаведеним, на підставі статті 41 Конституції України, статей 4, 5, 12, 13 ,76, 89, 141, 178, 258, 263-265, 273, 279, 280-282, 289, 354, 355ЦПК України, статей 16, 316, 383, 391 ЦК України, статтями 71, 72, 150 ЖК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп) гривень сплаченого ним судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10.02.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук