Провадження №6/760/69/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю представника заявника ОСОБА_5

представника заінтересованої особи Лебедєвої Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла вищевказана заява.

Заява обґрунтована тим, що 29.07.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №2-3730/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 241850,78 доларів США.

20.08.2014 року державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Подпоріним Р.О. було відкрито виконавче провадження.

В подальшому виконавчий лист знаходився на виконанні у державного виконавця Кукурічко Л.І., який звернувся з поданням до Солом`янського районного суду м. Києва про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 .

Вказане подання було задоволено та постановлено ухвалу від 11.09.2014 року.

Після звільнення ОСОБА_2 з органів виконавчої служби, матеріали виконавчого провадження перейшли до державного виконавця Лебедєвої Л.Ю.

У зв`язку з надходженням до Солом`янського ВДВС заяви від ПАТ «УкрСиббанк» за №1701/18 про повернення виконавчого листа стягувачу, 14.12.2018 року державний виконавець Лебедєва Л.Ю. відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесла постанову про повернення виконавчого листа стягувачу і припинила арешт майна боржника із скасуванням інших заходів примусового виконання рішення суду.

Таким чином, підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон на даний час відсутні, у зв`язку з чим просив задовольнити заяву.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву з підстав викладених у ній.

Представник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні при розгляді заяви покладалась на розсуд суду посилаючись на те, що після повернення виконавчого документу стягувачу, державним виконавцем Лебедєвою Л.Ю. на підставі п.3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №44439405 від 14.12.2018 року виданої Солом`янським ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 182,00 грн. та 24186,08 доларів США.

На виконанні у відділу перебувало ЗВП №42501671 до складу якого входило 13 виконавчих проваджень. Станом на 31.01.2023 року у рамках зведеного виконавчого провадження залишилось незавершеним одне виконавче провадження за яким грошові кошти боржником не сплачено.

Стягувач в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2014 року обмежено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без вилучення паспортного документу, до виконання ним зведеного виконавчого провадження ВП №42501671 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 2037149,79 грн.

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон посилаючись на те, що 14.12.2018 року постановою державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві виконавчий лист №2-3730/12 виданий 29.07.2014 року повернутий стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому підстав для обмеження його управ виїзду за кордон не має, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що на виконанні у Солом`янському відділі державної виконавчої служби у м. Києві ЦМЮ МЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3730/12 виданого 29.07.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 241860,78 доларів США.

На виконання зазначеного виконавчого документа 20.08.2014 року державним виконавцем Подпоріним Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В межах вказаного виконавчого провадження державний виконавець звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з поданням про обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та 11.09.2014 року ухвалою суду подання задоволено.

До Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМЮ МЮ (м. Київ) надійшла заява від представника стягувача за №1701/18 про повернення виконавчого документу стягувачу.

14.12.2018 року керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертав увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Статтею 33 Конституції України передбачено право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки виконавчий документ на підставі якого здійснювалось виконавче провадження та в межах якого ОСОБА_3 обмежено у праві виїзду за кордон повернуто стягувачу.

Що стосується посилань державного виконавця на те, що після повернення виконавчого документу стягувачу державним виконавцем Лебедєвою Л.Ю. на підставі п.3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №44439405 від 14.12.2018 року виданої Солом`янським ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 182,00 грн. та 24186,08 доларів США та на даний час воно не завершено, то суд не приймає їх до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд розглядаючи заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон не може виходити за межі такого подання, яке розглядалось у 2014 році та було підставою для такого обмеження.

Виконавче провадження №58207896 в межах якого державним виконавцем Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову від 28.01.2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 182 грн. та 24186,08 доларів США, не було предметом розгляду у 2014 році, оскільки такі вимоги не заявлялись раніше.

З урахуванням викладеного заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інша відома адреса проживання: АДРЕСА_2 , у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2014 року в справі №760/19597/14-ц (провадження №6-730/14) до виконання ним зведеного виконавчого провадження ВП №42501671 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 2037149,79 грн., із вилученням Адміністрацією Державної прикордонної служби України інформації про зазначену особу із відповідної бази даних.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: