Справа № 707/2673/22
Провадження № 2/700/53/23
08 березня 2023 р. Лисянський районний суд Черкаської області одноособово в складі головуючого-судді Пічкура С.Д. розглянувши в залі суду, в порядку спрощеного провадження в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості,
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.04.2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа- Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 490066297 (надалі Кредитний договір), за умовами якого відповідачу надано кредит на придбання Транспортного засобу згідно з Договору купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів» №002293 К від 27.03.2008 року - CHERRY, NSGGO, 2007 року випуску.
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» №6-1292/10 позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 194084,01 гр.

Станом на 08.08.2022 року відповідачем рішення не виконується, сума заборгованості складає 194084,01 гривень, а відповідно в період з 07.08.2010р. по 08.08.2022р. відповідач безпідставно користуються коштами, просив стягнути з відповідача - 37088,20 гривень - 3% річних від простроченої суми невиконаного грошового зобов`язання; 369350,19 гривень інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості та судові витрати по справі в сумі 6096,58 гривень.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.01.2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа- Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 490066297 (надалі Кредитний договір), за умовами якого відповідачу надано кредит на придбання Транспортного засобу згідно з Договору купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів» №002293 К від 27.03.2008 року CHERRY, NSGGO, 2007 року випуску.

Відповідач тривалий час порушувала умови Кредитного договору та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином . В результаті станом на 2010 рік виникла заборгованість за Кредитним договором № від 25.04.2008 року в розмірі 194 084,01 гр.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» №6-1292/10 позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 194084,01 гр.

Станом на 08.08.2022 року відповідачем рішення не виконується сума заборгованості складає 194084,01 гривень, а відповідно в період з 07.08.2010р. по 08.08.2022р. відповідач безпідставно користуються коштами, просив стягнути з відповідача - 37088,20 гривень - 3% річних від простроченої суми невиконаного грошового зобов`язання; 369350,19 гривень інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості та судові витрати по справі в сумі 6096,58 гривень.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018року у справі №686/21962/15-ц.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

У подальшому цей строк був неодноразово продовжений і триває до даного часу.

15 березня 2022 року був прийнятий Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17 березня 2022 року, а, отже, діяв на час звернення позивача з даним позовом до суду.

Вказаним законом, зокрема, доповнено пунктом 18 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказана норма є імперативною та підлягає безумовному застосуванню судом, навіть якщо про це не просить відповідач.

Отже, нараховані позивачем суми нараховані інфляційні витрати за період часу 24.02.2022 року по 01.07.2022 року та 3% річних, суми нараховані за період часу з 24.02.2022 року по 01.09.2022 року, підлягають списанню останній, сума інфляційні витрати повинна становити - 312133,69 грн., сума 3% річних - 35840,66 грн.

Згідно сттаті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Позивач надав суду докази наявності кредитної заборгованості відповідача перед ним, відповідач доказів на спростування заявлених позовних вимог не надала.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем невірно обраховано інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми у зв`язку з тим, що вказані компенсаційні та штрафні нарахування частково охоплені періодом воєнного стану, що заборонено статтею 625 ЦК України та пунктом 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення цього кодексу.

Судом в свою чергу виключено з суми нараховані інфляційні витрати за період часу 24.02.2022 року по 01.07.2022 року та 3% річних, суми нараховані за період часу з 24.02.2022 року по 01.09.2022 року, тому сума інфляційні витрати повинна становити - 312133,69 грн., сума 3% річних - 35840,66 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі пропорційно задоволеного судом позову.

Так, з урахуванням часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 347974,35 грн., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 5219,61 грн., що становить 85,62 % від суми задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву позовом Акціонерного товариства «Альфа -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа -Банк» (вул. Велика Васильківська,100 м. Київ, ) заборгованість в період з 07.08.2010 по 08.08.2022 року в розмірі 406438,39 гривень, яка складаються:- 35840 ( тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок)грн. 66 коп - 3% річних від простроченої суми невиконаного грошового зобов`язання; - 312133 (триста дванадцять тисяч сто тридцять три) грн.69 коп. - інфляційних втрат у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа -Банк» (вул. Велика Васильківська,100 м. Київ, ) судовий збір в розмірі 5219 (п`ять тисяч двісті дев`ятнадцять) грн.61 коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.Д.Пічкур