Справа № 461/2621/22
Провадження № 2-п/461/3/23
УХВАЛА

08.02.2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Львівського комунального підприємства «Княже Місто» про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2022 року у цивільній справі №461/2621/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Княже місто» про відшкодування шкоди,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка його заявила, суть питання, яке вирішується судом.

09 листопада 2022 на адресу суду надійшла заява Львівського комунального підприємства «Княже Місто» про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2022 року у цивільній справі №461/2621/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Княже місто» про відшкодування шкоди. Згідно даної заяви заявник просить скасувати заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2022 у справі №461/2621/22 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Заяву обґрунтовує тим, що у судове засідання 11 жовтня 2022 року представник відповідача не з`являвся з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що 11 жовтня 2022 року на території міста Львова була оголошена повітряна тривога, що у свою чергу унеможливлювало прибуття представника у судове засідання через зупинення роботи громадського транспорту міста Львова. Крім цього, заявник заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки вважає, що такі є необґрунтованими, непідтверджені належними та допустимими доказами. Стверджує, що з матеріалів справи не вбачається, якими саме діями чи бездіяльністю ЛКП «Княже місто» завдано збитків, особу винну у заподіянні збитків не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, заяву просить задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд заяви за його відсутності. Заяву Львівського комунального підприємства «Княже Місто» про перегляд заочного рішення заперечив, у зв`язку з її безпідставністю.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, з матеріалів справи встановлено наступне.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Княже місто» про відшкодування шкоди призначався до розгляду в судовому засіданні 04.07.2022, яке було відкладено у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі. Судове засідання призначене на 21.07.2022 було відкладено у зв`язку з поданим клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи. Також, в судові засідання призначені на 15.09.2022 та 11.10.2022. представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки не повідомив. Щодо доводів заявника про поважність неявки в судове засідання 11.10.2022 у зв`язку з оголошеною у місті Львові повітряною тривогою, слід зазначити наступне. Як вказує сам заявник у заяві про перегляд заочного рішення, повітряна тривога була оголошена з 08.52 год до 12.54 год 11.10.2022, однак, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання у справі було призначене на 15.30 год 11.10.2022. На переконання суду у представника відповідача було достатньо часу щоб прибути до суду, а тому суд не знаходить підстав для визнання причини неявки представника відповідача в дане судове засідання неповажною. До того ж, матеріали справи вказують на те, що представник відповідача, незважаючи на наведену вище кількість судових засідань, жодного разу не прибув до суду.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, необхідним у цій категорії справ, є також доведення відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена представником відповідача, оскільки усі твердження заявника щодо доказової бази, покладеної в основу заочного рішення суду фактично зводяться лише до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, в тому числі на предмет їх належності та допустимості.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що відповідач був обізнаний у наявності даної справи у провадженні суду, а також мав достатньо часу та можливостей своєчасно подати докази суду. Більше того, доводи, на які відповідач посилається як на такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи були предметом оцінки суду, що зокрема вбачається із судового рішення.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно стаття 11 ЦПК, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Аналізуючи чи під час ухвалення рішення у справі, суд виконав визначене перед ним завдання та чи дотримався справедливої процедури при вирішенні спору у цій справі, тобто чи було забезпечено реальну участь відповідача та його уповноваженого представника в розгляді справи, змагальності процесу, рівності сторін та розумні строки розгляду, суд звертає увагу також на наступне.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Варто відзначити, що кожна сторона у даному процесі має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Неведене вище свідчить про те, що судом в процесі провадження у справі вжиті належні заходи щодо забезпечення загальних принципів цивільного судочинства під час застосування дискреційних повноважень, зокрема дотримання принципу пропорційності.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначені вище доводи та мотиви вказують на те, що відповідач не навів належного обґрунтування наявності законних підстав для скасування заочного рішення у справі.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення заяви Львівського комунального підприємства «Княже Місто» про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2022 року у цивільній справі №461/2621/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Княже місто» про відшкодування шкоди, відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення та необхідність відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький