гСправа № 358/1174/22 Провадження № 2/358/294/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі продажу таким, що відбувся та визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до суду, в якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ними ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та просять визнати за ними право спільної часткової власності за кожним на 1/2 частину на квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 34,80 кв.м., житловою площею 19,00 кв.м.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 30 грудня 2021 року між ними та відповідачкою у справі - ОСОБА_3 , було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , при цьому між ними при укладенні зазначеного правочину було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу. На виконання попереднього договору купівлі-продажу позивачі 30.12.2021 передали відповідачці ОСОБА_3 гроші за квартиру АДРЕСА_1 , в сумі 435 323, 20 грн., що еквівалентно 16 000 доларів США, як плату за вищевказану квартиру, а ОСОБА_3 надала їм документи на квартиру та саму квартиру. Сторони домовилися про фактичне вчинення правочину, а щодо подальшого оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі погодили, що таке відбудеться пізніше, оскільки відповідачка поспішала виїхати за межі України. Однак, враховуючи введений в Україні воєнний стан, який введено Указом Президента від 24.02.2022, дію якого продовжено, здійснити продаж квартири за довіреністю неможливо. При цьому, позивачі зазначають, що з моменту укладення договору, умови якого виконано повністю, вони користуються зазначеною квартирою, сплачують належні платежі, а документація залишається не переоформленою на їх ім`я, так як відповідач перебуває поза межами території України.

Зважаючи на те, що в позасудовому порядку позивачі не можуть оформити своє право власності на квартиру, в якій проживають на законних підставах, що позбавляє їх права користуватись, розпоряджатись нею на власний розсуд, вони звернулися з даним позовом до суду.

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до суду заяви, в яких просять суд справу розглянути без їх участі, а також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 30 грудня 2021 року в простій письмовій формі уклали попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією вказаного договору, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А., зареєстрованого у реєстрі за № 3335 (а.с. 24-26).

На час укладення договору ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 , яка була власником вказаної квартири та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 10 червня 2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.06.2005 та інформацією державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори. (а.с. 10 - 15).

Відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу, що був складений в простій письмовій формі, а саме відповідно до п. 1.1, вбачається те, що сторони ОСОБА_3 - «Продавець» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «Покупці» зобов`язувалися у майбутньому, а саме у строк до 31 травня 2022 року укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу квартири на умовах і в порядку визначеному цим Договором.

«Продавець» - ОСОБА_3 відповідно до п. 2.1 вказаного попереднього договору купівлі-продажу квартири, згоден продати, а «Покупець» - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згоден купити квартиру за ціною 453 323, 20 грн. що еквівалентно 16 000 доларів США 00 центів, за офіційним курсом НБУ, встановленим на дату укладення договору. Ціну вказану в п. 2.1 Договору, Покупець сплачує в день підписання Договору в повному обсязі.

На підтвердження укладеної угоди, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплатили відповідачці ОСОБА_3 повну обумовлену вартість вказаної квартири, що становить 435 323, 00 грн., що еквівалентно 16 000 доларів США, як плату за вищевказану квартиру.

Відповідно до умов даного договору купівлі-продажу квартири відповідачка оплатно передала позивачам належну квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачі виконали свої зобов`язання по оплаті квартири, що підтверджено належними доказами по справі: попереднім договором купівлі-продажу квартири від 30.12.2021.

При укладенні вищезазначеного договору купівлі-продажу сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору, проте відповідач не виконала обов`язку нотаріально посвідчити договір.

Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з часу передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, а продавець передала покупцям нерухомість в натурі. Позивачі фактично вступили в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі запропонували відповідачці привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від них обставин, зробити це не вдалося. Враховуючи вищенаведене, позивачі обгрунтовано звернулися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 2 cт. 220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачки щодо квартири (які виникли в даний час) та встановлені права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу квартири дійсним та визнати право спільної часткової власності на предмет договору вищезазначеного нерухомого майна, за позивачами по 1/2 частині квартири.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що маються достатні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ними ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 грудня 2021 року.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 19, 77, 79, 80, 258, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 354, ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334,392, 655-657 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 30 грудня 2021 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 34,80 кв.м., житловою площею 19,00 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 34,80 кв.м., житловою площею 19,00 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов