ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 213/1782/22 Номер провадження 22-ц/814/2143/23Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на додаткову ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року у складі судді Морозова В. Ю.

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця при виконанні рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.05.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову 08.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування доводів скарги посилалась на те, що державним виконавцем протягом 3 років і шести місяців не здійснювалось жодного заходу щодо виконання рішення суду, внаслідок чого на день звернення зі скаргою утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 115 557,86 грн.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року скаргу передано до Комсомольського міського суду Полтавської області для розгляду за встановленою підсудністю.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області щодо примусового виконання виконавчого листа № 534/196/19 від 07.05.2019, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області.

Зобов`язано державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області привести виконання виконавчого листа № 534/196/19 від 07.05.2019, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області, у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

22 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чернов С. І. звернувся до суду зі заявою, у якій просив суд постановити по справі додаткову ухвалу про стягнення з Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області судового збору на користь держави та на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 500 грн, оскільки це питання не було вирішено при постановленні ухвали за скаргою ОСОБА_1 .

Додатковою ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Чернова С. І. про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області доповнено абзацем наступного змісту: «Стягнути із Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500 грн».

Не погодившись з даною додатковою ухвалою, представник Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та грубе порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить додаткову ухвалу суду скасувати.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що до Відділу жодного разу не надходили скарги від імені ОСОБА_1 з додатками та доказами щодо бездіяльності державного виконавця, а виконавче провадження № 60111915 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів приведене у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження» ще до винесення ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.09.2022 та державним виконавцем здійснені всі необхідні заходи щодо стягнення заборгованості по аліментах.

Вказує, що при визначенні розміру судових витрат судом не були враховані критерії реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін, а також не були застосовані правові висновки Верховного Суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Чернов С. І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснювалось адвокатом Черновим С. І. на підставі договору № 7 про надання професійної правничої допомоги від 10.08.2022, який містить права і зобов`язання адвоката при наданні юридичної допомоги з усіх питань правозастосування, що зачіпають права, свободи та охоронювані законом інтереси клієнта.

На підтвердження обсягу проведеної роботи з професійної правничої допомоги представником ОСОБА_4 подано до суду акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 10.08.2022, який містить відомості щодо характеру виконаних робіт, витраченого адвокатом часу та розміру гонорару виходячи з вартості 1 години роботи адвоката - 1 000 грн, що загалом склало 7 500 грн.

Як вбачається з квитанції № 7 від 10.08.2022 ОСОБА_1 сплачено адвокату Чернову С. І. 7 500 грн.

Постановляючи додаткову ухвалу з метою розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості загальної суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката та дійшов висновку про наявність підстав для їх стягнення з суб`єкта оскарження на користь скаржника у заявленому розмірі 7 500 грн.

Проте, додаткова ухвала постановлена судом з порушенням вимог частини третьої статті 270, статті 450 ЦПК України, без повідомлення органу державної виконавчої служби, що відповідно до частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

За правилами статті 270 ЦПК України, якщо при ухваленні рішення судом не вирішено питання судових витрат, суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями статті 450 ЦПК України встановлено, що скарга в порядку судового контролю за виконанням судового рішення розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, належне повідомлення сторін виконавчого провадження та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є обов`язковою умовою для розгляду скарги та вирішення питання ухвалення додаткового судового рішення, що судом першої інстанції дотримано не було, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення Інгулецького ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області про розгляд заяви представника ОСОБА_1 адвоката Чернова С. І. щодо розподілу судових витрат та судове засідання 03.10.2022, що призвело до порушення прав учасника судового процесу.

Вирішуючи спірне питання, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Законі України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 452 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такі ж критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, Баришевський проти України, Меріт проти України та ін.).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу, представник Інгулецького ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області серед іншого посилався на те, що заявлені витрати на правничу допомогу не є співмірними складності справи, витраченому адвокатом часу та обсягу наданих послуг, а також критерію розумності та обґрунтованості таких витрат.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки складання скарги ОСОБА_1 не потребувало аналізу великої кількості документів та збирання доказів, так як у справах даної категорії наявна усталена судова практика, надсилання адвокатського запиту до Інгулецького відділу ДВС для отримання інформації щодо вжитих заходів примусового виконання судового рішення та до ФОП ОСОБА_5 - останнього відомого місця роботи боржника ОСОБА_2 , з якого він звільнився 13.09.2019, не вимагало зазначеного адвокатом часу. Крім того, участь адвоката у судовому засіданні, як представника скаржника, при розгляді справи тривала з 10:54:22 год до 11:38:12 год, що підтверджується протоколом судового засідання № 900497 від 19.09.2022, тоді як в акті виконаних робіт вказано на 2 години надання таких послуг, промова у судових дебатах, за складення якої визначено гонорар у 500 грн, в матеріалах справи відсутня, ксерокопіювання документів по справі не належить до правничої допомоги, а є іншими витратами, які відшкодуванню в порядку статті 137 ЦПК України не підлягають.

Враховуючи предмет оскарження, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також вимоги розумності та необхідності понесених скаржником судових витрат на правничу допомогу адвоката, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які за результатами розгляду скарги підлягають стягненню з Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 , до 2 000 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити з цього питання нове судове рішення.

В порядку розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу стягнути з Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 , 2 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна