Справа № 331/259/23
Провадження № 6/331/50/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Катеринської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі подання Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», боржник: ОСОБА_1 , про оголошення розшуку боржника,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2023 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, за участю стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування даного подання приватний виконавець вказує, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходиться виконавче провадження серії ВП № 64407609 з виконання виконавчого листа № 310/5199/20, виданого 05.11.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором від 21.05.2013 року у розмірі 107500,74 грн.

09.02.2021 року відкрито виконавче провадження серії ВП № 64407609.

09.02.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено постанову до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ «ПУМБ», АТ «Альфа-Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «УКРСИББАНК», АТ «А- банк», АТ «Ощадбанк». У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки на ім`я боржника.

10.02.2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

16.11.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ АКБ «Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП Банк», АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», АТ «УКРСИББАНК», АТ «БАНК АВАНГАРД».

22.11.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в АТ «Укрексімбанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «УКРГАЗБАНК», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АБ «ПІВДЕННИЙ», АТ «СБЕРБАНК», ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК».

У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки на ім`я боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортні засоби.

На запит приватного виконавця щодо перетину божником державного кордону України, Державною прикордонню службою України надано відповідь про те, що в період з 09.02.2021 року по 08.11.2021 року відомості щодо перетинання кордону боржником відсутні.

З дати набрання законної сили рішенням суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржником жодних дій для реального, фактичного та у повному обсязі виконання не вчинено, з жодними заявами боржник до Приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв. Відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на непідконтрольній території України, куди АТ «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення боржнику постанови про відкриття виконаного провадження, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Приватним виконавцем вжито заходи щодо встановлення місця знаходження боржника (запити ДФС щодо отриманих доходів, місця роботи, запит до Державної прикордонної служби України), які не принесли результату. На думку приватного виконавця, неможливість з об`єктивних причин надіслати боржнику кореспонденцію за місцем реєстрації не є підставою вважати дії приватного виконавця такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Обов`язок повідомлення приватному виконавцю зміненої адреси проживання покладається саме на боржника. Якщо боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території України і не повідомив приватному виконавцю про іншу адресу проживання, то неможливість його повідомлення про відкриття виконавчого провадження ніяким чином не впливає на його обов`язок виконати рішення, на законність дій приватного виконавця щодо примусового виконання рішення. Заявник також просить суд врахувати судову практику інших судів за поданням виконавця про розшук боржника.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд постановити ухвалу про розшук боржника ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконання якого доручити ГУНП в Донецькій області.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 13 січня 2023 року відкрито провадження у справі (а.с.45).

У судове засідання Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. для розгляду подання не з`явилася, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд подання за її відсутності (а.с.49, 53).

Представник заінтересованої особи (стягувач) Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» у судове засідання також не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу , яка міститься у матеріалах справи (а.с.46, 52).

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик боржника до зали судових засідань (а.с.48, 51).

Розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, у порядку статті 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З доданих до подання матеріалів судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходиться виконавче провадження серії ВП № 64407609 з виконання виконавчого листа № 310/5199/20, виданого 05.11.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором від 21.05.2013 року у сумі 107500,74 грн. (а.с.12-15).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 64407609, яку було винесено 09.02.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 310/5199/20, виданим 05.11.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (а.с.14-15).

09.02.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.16-17), та відповідно до супровідного листа від 09.02.2021 року дану постанову було направлено на адресу ОСОБА_1 , ТОВ «Глобал Спліт» і банківських установ (а.с.18-19).

09.02.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.20-21), яку, відповідно до супровідного листа від 09.02.2021 року було направлено на адресу ОСОБА_1 , ТОВ «Глобал Спліт» і банківських установ (а.с.22-23).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 16.11.2021 року (а.с.27-28), яку, відповідно до супровідного листа від 16.11.2021 року було направлено на адресу ОСОБА_1 , ТОВ «Глобал Спліт» і банківських установ (а.с.29-30).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 22.11.2021 року (а.с.31-32), яку, відповідно до супровідного листа від 22.11.2021 року було направлено на адресу ОСОБА_1 , ТОВ «Глобал Спліт» і банківських установ (а.с.33-34).

10.02.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника ОСОБА_1 (а.с.24-25).

Слід зазначити, що приватний виконавець у поданні вказує, що у вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки на ім`я боржника ОСОБА_1 , однак при цьому, заявник не долучає до подання будь-яких доказів на підтвердження даних обставин.

Матеріали справи також не містять і відомостей щодо наявності або ж відсутності на ім`я боржника ОСОБА_1 рахунків у зазначених банківських установах.

Приватним виконавцем також не долучено доказів отримання боржником ОСОБА_3 та вказаними банківськими установами вищезазначених постанов про арешт майна боржника.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 05.10.2022 року, яку надано на запит приватного виконавця щодо джерел отримання доходів боржником ОСОБА_1 , інформація у ДРФО відсутня (а.с.35).

Листом Головного управління ДМС України в Донецькій області від 10.12.2021 року приватному виконавцю повідомлено, що за обліком ЄІАС УМП боржник ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався (а.с.41).

На запит приватного виконавця щодо перетину божником державного кордону України, Державною прикордонню службою України надано відповідь про те, що в період з 09.02.2021 року по 08.11.2021 року відомості щодо перетинання кордону боржником ОСОБА_1 відсутні (а.с.26).

22.11.2021 року приватним виконавцем також було направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомостей про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника ОСОБА_1 (а.с.40).

10.02.2021 приватним виконавцем було направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку боржника як внутрішньо переміщеної особи (а.с.36-37).

В той же час, приватним виконавцем не надано суду відповідей на вказані вище запити.

Згідно копій виклику приватного виконавця від 12.11.2021 року, який було адресовано боржнику ОСОБА_1 , останнього було зобов`язано з`явитись до приватного виконавця на 30.12.2021 року на 14 год. 00 хв. (а.с.38-39).

Проте, а ні зміст подання, а ні додані до нього докази не містять інформацію про явку або ж навпаки неявку ОСОБА_1 за даним викликом до приватного виконавця. Крім того, приватним виконавцем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що вказаний виклик дійсно було направлено на адресу ОСОБА_1 і ним отримано

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості з`ясувати чи не з`явився ОСОБА_1 на виклик приватного виконавця з причини порушення ним обов`язків, передбачених п. 5) ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», чи його неявка пов`язана з неможливістю встановлення його фактичного місця знаходження, та взагалі встановити - з`явився чи не з`явився ОСОБА_1 на виклик приватного виконавця.

Згідно статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковість виконання рішення та розумність строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, обов`язковість судового рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30 червня 2009 року, обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Так, у пункті 40 рішення в справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) зазначається, що «…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Крім того, 15 жовтня 2009 року Європейським Судом з прав людини було постановлено «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine).

У цьому рішенні Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

З урахуванням такої позиції Європейського суду суд зважає при цьому також на те, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік заходів щодо примусового виконання рішення суду одним із яких є розшук боржника.

За приписами п.1) ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Розшук боржника, його майна, розшук дитини за виконавчим документом про відібрання дитини врегульовано положеннями ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника фізичної особи або дитини державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Згідно статті 438 ЦПК України, розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Витрати, пов`язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Відповідно відомостей, які містяться у виконавчому листі № 310/5199/20, виданому 05.11.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, адреса місця проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно із Додатком до таких населених пунктів належить місто Шахтарськ Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів №79-р від 07.02.2018 року «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085» місто Торез Донецької області є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином місце реєстрації боржника є тимчасово-окупованою територією.

Згідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про ведення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022 було продовжено до 19 лютого 2023 року.

Підставою для звернення приватного виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце проживання чи перебування боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджено відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

У свою чергу, у матеріалах справи міститься лише запит на адресу Міністерства соціальної політики України з проханням надати інформацію щодо перебування боржника ОСОБА_1 на обліку як внутрішньо переміщеної особи та відомостей про зареєстроване та фактичне місце проживання останнього як внутрішньо переміщеної особи від 10.02.2021 року (а.с.36-37).

Проте, відповідь, яку приватний виконавець отримав на даний запит, до подання так і не було додано.

Необхідно зауважити, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення приватного виконавця із запитами до органів Державної міграційної служби України із встановленням зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи.

У матеріалах подання також відсутні будь-які докази на підтвердження того, що приватним виконавцем перевірялись відомості стосовно перебування боржника у закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що безумовно має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника, а також відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про накладення арешту на майно.

Крім того, у своєму поданні приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. просила суд врахувати судову практику інших судів, а саме ухвали Красноармійського міського суду Донецької області від 28.02.2022 року у справі № 235/2685/20, Селидівського міського суду Донецької області від 23.08.2022 року № 242/1193/20, Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2022 року № 242/5219/19, Селидівського міського суду Донецької області від 09.11.2022 року № 242/1193/20, Дзержинського міського суду Донецької області від 11.11.2022 року № 225/4391/20, Дзержинського міського суду Донецької області від 11.11.2022 року № 225/4391/20, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2022 року № 233/1177/20, Дружківського міського суду Донецької області від 02.12.2022 року № 219/698/17, а також інші ухвали судів.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, посилання заявника на вищевказані судові рішення не можуть бути враховані при винесенні рішення, оскільки вони не стосуються заявленого подання, яке розглядається судом, зазначені ухвали були постановлені іншими судами на підставі поданих до тих судів матеріалів справи і не є обов`язковими для застосування, в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при розгляді справи іншим судом.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що приватний виконавець звернувся з даним поданням до суду передчасно, оскільки подання не містить жодних доказів як направлення на адресу боржника, так і отримання останнім постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, публікації в засобах масової інформації (друкованих виданнях) про відкриття виконавчого провадження, а також викликів боржника до державного виконавця, як на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження та злісного ухилення боржника від зобов`язань за вказаним виконавчим листом, оскільки надана постанова про відкриття виконавчого провадження не є належним та допустимим доказом у справі про обізнаність боржника про здійснення примусового виконання рішення.

Відповідно до п. 10 узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке рекомендоване для використання в практичній роботі постановою Пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 8, обґрунтованою є відмова в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , чим будуть порушені його права.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи, у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у пункті 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню приватного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук, підтверджених відповідними доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 77, 80, 81, 260, 261, 353, 438 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», боржник: ОСОБА_1 , про оголошення розшуку боржника, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя О.О. Яцун