Справа № 299/3759/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 лютого 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Мацунича М.В.,

з участю секретаря Гусоньки З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 23 грудня 2020 року (у складі судді Трагнюк В.Р.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталія Миколаївна, про визначення часток померлих у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у листопаді 2019 р.

Просив визначити, що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спільному майні подружжя є рівними, а саме:

- частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у земельній ділянці за кадастровим номером: :07:003:0453 площею 0,0835 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 її частину;

- частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у земельній ділянці за кадастровим номером: :07:003:0453 площею 0,0835 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 її частину;

- частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 його частину;

- частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 його частину;

- частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у автомобілі марки «ВYD» моделі «F3 GLX-i», 2007 р. випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , становить 1/2 його частину;

- частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в автомобілі марки «ВYD» моделі «F3 GLX-i», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , становить 1/2 його частину.

На обґрунтування позовних вимог указав, що 31 травня 1969 р. його та відповідача батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , одружилися.

У період шлюбу батьки набули наступне рухоме та нерухоме майно: земельну ділянку за кадастровим номером :07:003:0453 площею 0,0835 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримана у власність на підставі рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 23 листопада 1993 р. № 190, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 003- 00295 від 05 квітня 1994 р.; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який їм належить на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 022333 від 23 серпня 2007 року; автомобіль марки «BYD» моделі «F3 GLX-i», 2007 р. випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_3 , який їм належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 15 лютого 2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке успадкували за законом його дружина та двоє його синів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . Після чого відкрилася спадщина на належне їй майно, яке позивач успадкував за заповітом.

У листопаді 2019 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юски Н.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Однак, йому було роз`яснено, що видача таких є неможливою у зв`язку з тим, що частки спадкодавців у спільному майні не визначені.

Позивач вважає, що майно, набуте батьками під час шлюбу, є спільною сумісною власністю, частки кожного з них у майні є рівними - 1/2 частка в кожного.

Рішенням Виноградівського районного суду від 23.12.2020 р. позов задоволено.

Визначено, що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спільному майні подружжя є рівними, а саме: частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у земельній ділянці за кадастровим номером: :07:003:0453 площею 0,0835 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 її частину;частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у земельній ділянці за кадастровим номером: :07:003:0453 площею 0,0835 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 її частину;частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 його частину;частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 його частину;частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у автомобілі марки «ВYD» моделі «F3 GLX-i», 2007 р. випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , становить 1/2 його частину;частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в автомобілі марки «ВYD» моделі «F3 GLX-i», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 , становить 1/2 його частину.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не витребувано спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Юскою Н.М., указана спадкова справа містить інформацію про склад спадкового майна, його належність померлим спадкодавцям, а тому мала бути досліджена судом першої інстанції.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судове засідання, яке відбулося 21 лютого 2023 р. сторони, крім ОСОБА_1 , не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Так, ОСОБА_1 був повідомлений у порядку ч.3 ст. 240 ЦПК України (т.2 а.с.4), 21.02.2023 р. подав заяву про розгляд справи без його участі. ОСОБА_2 і приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н.М. були повідомлені шляхом надіслання судових повісток, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Від адвоката Пуканича Е.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні, з приводу чого належить зауважити наступне.

Уперше справа в суді апеляційної інстанції була призначена на 08 червня 2021 р. (т.1 а.с.201). На це судове засідання від адвоката Пуканича Е.В. в інтересах ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні (т.1 а.с.203-204). Розгляд справи було відкладено на 05 жовтня 2021 р. (т.1 а.с.205). На це судове засідання від адвоката Пуканича Е.В. в інтересах ОСОБА_2 вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні (т.1 а.с.208-209). Розгляд справи було відкладено на 16.12.2021 р. (т.1 а.с.212) і втретє на це судове засідання надійшло клопотання від адвоката Пуканича Е.В. в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні (т.1 а.с.222-223). Розгляд справи було відкладено на 29 березня 2022 р. (т.1 а.с.224), на це судове засідання учетверте надходить клопотання від адвоката Пуканича Е.В. в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з військовими подіями в Україні (т.1 а.с.230). Розгляд справи було відкладено на 30 червня 2022 р. (т.1 а.с.231), сторони в це судове засідання не з`явилися, жодних заяв не подавали, відтак розгляд справи було відкладено на 18.10.2022 р. (т.1 а.с.234), сторони в це судове засідання також не з`явилися, жодних заяв не подавали, відтак розгляд справи було відкладено на 17.11.2022 р. (т.1 а.с.239), на це судове засідання уп`яте надходить клопотання від адвоката Пуканича Е.В. в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці (т.2 а.с.2). Розгляд справи було відкладено на 21.02.2023 р. (т.2 а.с.3), на це судове засідання ушосте надходить клопотання від адвоката Пуканича Е.В. в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

За таких умов колегія суддів вважає причини неявки представника позивача в судові засідання неповажними, а сам позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відтак розгляд справи здійснювався за їх відсутності.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що житловий будинок, земельна ділянка, на якій він розташований, і транспортний засіб були набуті подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за час шлюбу, частки кожного з них у вказаному майні є рівними - 1/2 частка в кожного, а тому в силу вимог норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому встановив, що 31 травня 1969 р. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 одружилися, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 31 травня 1969 року (а.с.7).

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є дітьми ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (а.с.8). Також ці обставини сторонами не оспорюються.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 (а.с.12, 13).

08 листопада 2019 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юски Н.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 .

Приватний нотаріус Юска Н.М. повідомила ОСОБА_2 про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки він одночасно є спадкоємцем за заповітом на частку спадкового майна після смерті матері та на частку спадкового майна за законом після смерті батька. Частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у спільному майні не визначені (а.с.19-а).

Також додатково Закарпатським апеляційним судом ухвалою від 30 грудня 2021 р. витребувано від приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Н.М. спадкові справи (оригінали або належним чином засвідчені копії) заведені за заявою ОСОБА_2 від 08.11.2019 р. після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 і за заявою ОСОБА_1 від 07.02.2019 р. поданої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.1 а.с.225). Указані копії спадкових справи надійшли до суду 19 грудня 2022 р.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Згідно з частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом з тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 27.05.2020 р. у справі № 361/7518/16.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц, провадження № 61-28423 св 18.

У справі № 570/997/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду наголосив, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

У постанові від 03 листопада 2021 р. у справі № 691/1237/20 Верховний Суд також указав, що відносно померлих позовні вимоги не можуть заявлятися, так як померлі особи не мають цивільної процесуальної правосуб`єктності.

У порушення указаних положень закону та судової практики в подібних правовідносинах суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на момент пред`явлення позову та ухвалення рішення ОСОБА_1 і ОСОБА_3 померли, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України їх цивільна правоздатність припинилася.

Відтак, суд першої інстанції не врахував положень закону про те, що дієздатність та правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю та не зробив правового висновку про те, чи є обраний позивачем спосіб належним способом судового захисту.

Отже, суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин, суб`єктним складом учасників справи (відповідач і третя особа), а саме чи можуть ці особи в контексті заявлених позовних вимог вважатися правильними суб`єктами, які мають правовий зв`язок із заявленими позивачем вимогами, предметом спору та правовими нормами, які підлягають застосуванню до цих правовідносин і дійшов передчасного висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

Окрім того, з витребуваних апеляційним судом матеріалів спадкових справ убачається, що заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 є предметом судового спору, а відмова нотаріуса стосовно спадкових прав ОСОБА_2 оформлена у виді листа-відповіді, а не постанови, яка може бути предметом судового оскарження.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону оскаржене рішення суду першої інстанції не відповідає.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1, п.3, п.4 ЦПК України рішення суду першої інстанції належить скасувати, а в позові відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 2.Рішення Виноградівського районного суду від 23 грудня 2020 року скасувати. 3.У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. 4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1152 (одна тисяча п`ятдесят дві) гриві 60 копійок у відшкодування судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги. 5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 6.Повне судове рішення складено 24 лютого 2023 року.

Судді: