ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1979/23 Справа № 187/1945/21 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
УХВАЛА

15 лютого 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 187/1945/21

Номер провадження 22-ц/803/1979/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про призначення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок, - за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року , -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,з урахуванням уточнення позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 ,після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, з земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,4739 га, передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

На підставі рішень Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року по справі № 187/826/18 та по справі № 187/827/18 позивачу визначений додатковий строк терміном в один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Проте,державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 березня 2019 року про право власності на 1/3 частку та свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 липня 2021 року про право власності на 2/3 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,1500 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №449, кадастровий № :03:003:0466, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, склад угідь: багаторічні насадження 0,0821 га; малоповерхова забудова 0,0500 га; рілля 0,0094 га; малоповерхова забудова 0,0055 га; малоповерхова забудова 0,0030 га; форма власності - приватна.

Свідоцтво про право на спадщину видано на всю земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,4739 га.

Однак право власності позивач зареєструвала лише на її частину, а саме, на 0,1500 га .На залишок земельної ділянки позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом, оскільки не може зареєструвати у встановленому порядку кадастровий номер.

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Петриківському районі міськрайонного управління та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № РВ-018 від 06 грудня 2018 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру,оскільки є перетин ділянок з ділянкою :03:003:0107, яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 284521205 від 12 листопада 2021 року) належить на праві власності ОСОБА_2 .

Крім того, згідно плану земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,4739 га, яка передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів, вбачається ще один перетин з земельною ділянкою кадастровий номер :03:003:0005. Натомість даних про власника Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 28450151 від 12 листопада 2021 року) не містить.

Позивач вказує, що кадастровий номер потрібний, аби вільно розпоряджатися власністю: дарувати, продавати, здавати в оренду, використовувати як заставу в банку. Без кадастрового номера власник ділянки фактично не має права розпоряджатися нею.

З огляду на викладене, право власності на спірну земельну ділянку спадкодавець позивача набув на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 449, тобто набув право власності на земельну ділянку в порядку, який був передбачений на той час, та крім того, державна реєстрація зазначеного державного акту, що підтверджує право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку, була проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час такої реєстрації.

Отже, накладення меж належної спадкодавцю позивача земельної ділянки у Національній кадастровій системі із земельною ділянкою (площа співпадіння 1,9233%), яка міститься у ній (системі) та якій (земельній ділянці) присвоєно кадастровий номер :03:003:0107, та земельною ділянкою кадастровий номер :03:003:0005 - свідчить про протиправність дій державного кадастрового реєстратора щодо реєстрації такої земельної ділянки та її незаконне формування з відкриттям Поземельної книги, оскільки в результаті здійснення такої реєстрації у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку на території сформованої ще у 2001 році земельної ділянки площею 0,4739 га, що перебувала у власності ОСОБА_3 , спадкодавця позивача, тому порушене право позивача на володіння та розпорядження спірною земельною ділянкою підлягає захисту обраним позивачем способом.

Просила зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,1732 га за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :03:003:0107; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 1,27 га за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :03:003:0005; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,1732 га за адресою АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :03:003:0107; стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильцова О.М., просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильцова О. М., на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року , та справу призначено до розгляду у судовому засіданні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпрі .

Разом з апеляційною скаргою та 03 січня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшло доповнення та уточнення клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильцової О.М. про призначення судової земельно-технічної експертизи (т.1.а.с.192-194,218), відповідно якого зазначено,що на залишок земельної ділянки 0,3239 га позивач не може оформити право власності у порядку спадкування за законом,оскільки не може зареєструвати у встановленому порядку кадастровий номер,у зв`язку з відмовою у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. У рішенні державного кадастрового реєстратора підставою для відмови є перетин ділянок з ділянкою :03:003:0107, яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 284521205 від 12 листопада 2021 року) належить на праві власності ОСОБА_2 .

Стосовно накладення на земельну ділянку позивача іншої земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0005 , у суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_5 ,який є представником ФОП ОСОБА_6 та разом з ФОП ОСОБА_6 займався виготовленням технічної документації із землеустрою та повідомив, що про реєстрацію у Державному земельному кадастрі ,земельної ділянки загальною площею 1,27 га за адресою АДРЕСА_2 ,з кадастровим номером :03:003:0005 стало відомо після отримання позивачем рішення державного реєстратора № РВ-018 від 06 грудня 2018 року. Таким чином, у рішенні про відмову № РВ-018 від 06 грудня 2018 року,зазначено,що існує накладення на земельну ділянку позивача площею 0,3239 га однієї ділянки відповідача ОСОБА_2 кадастровий номер :03:003:0107, а про накладення на земельну ділянку позивача другої земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0005 на той час відомо не було . На дату подання позовної заяви відомості про власника земельної ділянки :03:003:0005 у Державному реєстрі відсутні. Суд першої інстанції не врахував рішення про відмову державного реєстратора № РВ-018 від 06 грудня 2018 року, покази свідка, план земельної ділянки та дійшов до висновку про те,що позивачем не надано належних та допустимих доказів,які можуть свідчити про протиправність державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005,тому представник позивача просила призначити судову земельно-технічну експертизу на розгляд якої поставити питання визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж земельної ділянки, яка передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів, та накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005, відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки. Крім того,просила зобов`язати ОСОБА_2 ,Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,Обухівську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати експерту правовстановлюючі документи та копії документації із землеустрою на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005.Проведення експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ( 49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 1). Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 . В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 187/1945/21.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Васильцова О.М. підтримали клопотання.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Міссон Д.В. проведеному в режимі відео- конференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою «EasyCon» підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечення проти задоволення клопотання ,оскільки встановлення експертною установою таких порушень не має значення для справи,так як питання відповідності меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації з землеустрою не впливають та не можуть вплинути на законність дій чи рішень державного кадастрового реєстратора щодо формування в Державному земельному кадастрі земельної ділянки та проведення її державної реєстрації, відповідно до ст.24 Закону України « Про державний земельний кадастр» ,а отже не пов`язані з заявленими позивачем позовними вимогами та обставинами справи,які підлягають з`ясуванню судом по вказаній справі. Під час розгляду справи в суді першої інстанції стороною позивача не надавались висновки експертів з зазначених питань для їх розгляду судом, не ініціювалось проведення такої експертизи. (т.2.а.с.1-3) .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання (т.2.а.с.18), надала відзив на апеляційну скаргу та заперечення щодо заявленого клопотання ,відповідно якого зазначала,що вказане клопотання не заявлялось в суді першої інстанції ,не зрозуміло ,на підтвердження яких саме вимог і доказів обґрунтування яких вимог викликана необхідність цієї експертизи. Судом встановлено,сторонами визнано,що при виготовленні компетентним органом технічної документації із землеустрою на ряд земельних ділянок,у тому числі і сумісних із ділянкою позивача,саме цим органом допущено технічні помилки,що виразилось у невідповідності щодо документального відображення меж земельних ділянок їх фактичним межам в натурі. Тобто,ніхто не заперечує,що доказами підтверджено наявне саме документально (з огляду на допущені технічні помилки при виготовленні документації із землеустрою)накладення земельних ділянок одна на одну,в той час,як розмір земельних ділянок,їх межі та фактичне користування не порушувались,ні попередніми землекористувачами,ні теперішніми. Як ніхто не оспорює і правомірність отримання саме таких ділянок у власність. Порушення прав позивача обумовлено саме допущенням відповідним органом технічної помилки при виготовленні документації із землеустрою,які можуть бути виправлені цим органом,а потім і внесення відповідних виправлень в Державний земельний кадастр. Саме таким способом можливо відновлення порушених прав позивача,вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок є некоректними та свідчать про невірно обраний спосіб захисту,а проведення судової експертизи,не спростовує встановлених обставин. Все ,що може надати відповідач ,це тільки свідоцтво про право власності на права спадкування на ділянку. Що ж до документів на розроблення технічної документації на вказану ділянку,її первісне виділення,підстави для присвоєння кадастрового номеру все це знаходиться у спадковій справі в нотаріальній конторі,оскільки попереднім землекористувачем, як і в подальшому, власником була її мати ОСОБА_7 право власності якої ніким не оскаржено та не було предметом розгляду у судовому засіданні (т.1.а.с. 224,225-226) .

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи клопотання , апеляційний суд вважає, що клопотання позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Васильцової О.М. про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно цивільного процесуального законодавства предметом доказування є коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру,які підлягають встановленню для вирішення цивільної справи по суті .

Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин ,які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про призначення судової земельно-технічної експертизи , скаржник обґрунтовував вимоги щодо необхідності в її проведенні тим, що суд першої інстанції не врахував рішення про відмову державного реєстратора № РВ-018 від 06 грудня 2018 року, покази свідка, план земельної ділянки та дійшов до висновку про те,що позивачем не надано належних та допустимих доказів,які можуть свідчити про протиправність державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005. Проте,відповідачі ,з урахуванням з`ясованих обставин справи, заперечували проти задоволення вказаного клопотання .

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оскільки матеріали справи містять достатньо даних для вирішення справи по суті - призначення судової земельно-технічної експертизи є недоцільним,запропоновані питання експерту щодо визначення відповідності фактичного землекористувача в частині порушення меж та накладення земельних ділянок ,відповідно до правовстановлюючих документів та документації з землеустрою на ці земельні ділянки не відповідають вимогами ч.1 ст.103 ЦПК України , та з вказаних підстав ,суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Керуючись ст.ст. 103 , 260,261, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про призначення судової земельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 20 лютого 2023 року .

Судді: