Справа № 632/243/23
провадження № 2-н/632/82/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 березня 2023 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану представником стягувача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року стягувач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року до 31.12.2022 року у сумі 747,63 грн. з ОСОБА_1 , вказавши у відповідній заяві місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

28.02.2023 року засобами електронного документообігу у порядку частини п`ятої статті 165 ЦПК України суддею засобами електронного документообігу був направлений запит щодо підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою, вказаною стягувачем у своїй заяві.

03.03.2023 року засобами електронного документообігу до суду надійшла відповідь від Одрадівського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 02.03.2023 року за вих. №02-19/529 з підтвердженням реєстрації ОСОБА_1 за адресою, вказаною стягувачем, однак із зазначенням того, що у вересні 2017 року сусідами боржнику було викликано швидку допомогу для направлення його до Харківської обласної психіатричної лікарні у с. Стрілеча.

Первинно суддя зазначає, що за вимогами в той жі сумі, однак за інший період суддею в даному складі було відмовлено у видачі судового наказу відповідною ухвалою від 14.09.2022 року, яка 30.09.2022 року набула чинності, на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України. Вказана обставина дозволяє стягувачу повторно звертатися до суду саме із заявою про видачу судового наказу у порядку ч.1 ст.166 ЦПК України, чим стягувач і скористався. У вказаній ухвалі було визначено, що даних про перебування ОСОБА_1 у психіатрічній лікарні немає, а тому справа розглядається у загальному порядку. Відповідні дані суддя використовує і у даній справі без направлення додаткових запитів щодо місцязнаходження ОСОБА_1 , оскільки факти, встановлені в ухвалі даного складу суду від 14.09.2022 року, є преюдиціальними для даної справи.

Однак і за даною заявою видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають як простим математичним підрахункам.

Зокрема, з доданої до заяви про видачу судового наказу довідці розрахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед стягувачем вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку НОМЕР_1 , нарахування у 2020 року здійснювалися за нормами споживання для будинків, які використовують газ і для підігріву їжі, і для інших потреб. При цьому споживання у 2018-2019 роках за адресою місця проживання відповідача не було, тобто стягувач не мав права на нарахування саме у 2020 році вартості споживання за нормами, оскільки норми були введенні законодавством лише у 2021 році, а до цього визначення норм споживання здійснювалося за фактичним споживанням, тобто якщо споживання не було, відповідно не могло бути і нарахувань за розподіл газу.

Відповідно до вимог п.п.6.1 та 6.3 розділу VI «Порядок розрахунків» постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829 (з подальшими змінами), які повністю кореспондуються з вимогами пункту 2 глави 6 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824 (з подальшими змінами) визначено:

«Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою…

З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

При цьому вимоги заяви стягувача за період з 01.01.2021 року не можуть бути розглянуті окремо і по ним не може бути виданий наказ, оскільки вони є взаємопов`язаними з вимогами за період з 01.01.2020 року до 31.12.2020 року, враховуючи те, що розрахунок заборгованості, доданий АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до заяви про видачу судового наказу не відповідає діючому законодавству та не зрозуміло чому таке нарахування припинилося 30.06.2021 року.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а конкретно відсутність доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, що передбачено п.5 ч.3 ст.163 ЦПК України.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п.5 ч.3 ст.163, ч.2 ст.164, п.1.ч.1, ч.2 та ч.3 ст.165, ч.1 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до відома, а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя -