Справа № 453/1160/22
№ провадження 2/453/112/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2023 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судових засідань Корнути Т.Б.,
з участю позивачки ОСОБА_1 ,
її представника адвоката Пилипів О.В.
та відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сколівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
22.09.2022 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пилипів Ольги Василівни, звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сколівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , в якій просить визнати за нею право власності на житлового будинку з приналежними господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабці ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 05.10.2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 03.11.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 .
Вимоги позовної заяви обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_5 .
За час шлюбу батьки ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 побудували житловий будинок загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м., з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . Згідно даних погосподарських книг вищеописане господарство рахувалося за ОСОБА_6 та відносилося до групи робітничих дворів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_4 , після смерті котрої відкрилася спадщина на частку житлового будинку з приналежними господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка зазначає, що оскільки її матір ОСОБА_5 померла раніше своєї матері - ОСОБА_4 , то вона спадкує за правом представлення частку спадщини, яка належала б за законом її матері після смерті ОСОБА_4 . Тобто, вона та її дідусь ОСОБА_6 , прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частках, а саме по частці спірного житлового будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 .
В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 після смерті матері проживала з батьком ОСОБА_7 в м. Херсон. Після смерті останнього рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсон ради від 13.04.2012 року № 60 ОСОБА_1 призначено опікуна ОСОБА_8 (дядька), в сім`ї якого вона і проживала. Рішенням виконавчого комітету Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області від 23.03.2012 року № 16 закріплено частку житла та майна, яке належить дитині-сироті ОСОБА_1 , 2000 року народження, в АДРЕСА_1 . В березні 2022 року ОСОБА_1 повернулась в с. Тухля та звернулася у Сколівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті дідуся та бабусі, однак дізналася про наявність заповіту, складеного 22.05.2008 року, відповідно до якого її дідусь заповів своє майно, а саме частки спірного житлового будинку, ОСОБА_2 . В той же час частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належать ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті бабці ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті бабці ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів.
01.11.2022 року за вх. №5193 надійшов до суду відзив відповідача ОСОБА_2 в якому зазначено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина ОСОБА_6 ОСОБА_4 померла, внаслідок чого до останнього перейшло право на спадкування за законом після смерті дружини згідно ст. 1261 ЦК України. ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті дружини відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті проживав разом зі спадкодавцем, однак юридично не оформив свої спадкові права.
22.05.2008 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті склав заповіт, згідно тексту якого все майно, яке йому належатиме на день смерті, і на яке він матиме право за законом, заповідає ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про право власності, виданого 30.06.1989 року виконавчим комітетом Сколівської районної ради народних депутатів Львівської області, житловий будинок в АДРЕСА_1 належав ОСОБА_6 на праві приватної власності. Отже, спірний будинок увійшов до спадкової маси та був охоплений заповітом.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, у зв`язку з чим внаслідок його смерті відкрилася спадщина. За таких обставин, посилання позивачки на ту обставину, що по складеному 22.05.2008 року ОСОБА_6 заповіту ОСОБА_2 відійшло частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , є необгрунтованим, оскільки ОСОБА_6 прийняв спадщину за законом після смерті дружини, як той з подружжя, що його пережив.
З урахуванням викладеного та беручи до уваги ту обставину, що складаючи 22.05.2008 року заповіт ОСОБА_6 був повноправним власником спірного майна, яким за життя розпорядився на користь ОСОБА_2 , а до складу спадкової маси включається не обов`язкова частка як така, а конкретне майно, право власності на яке належало спадкодавцю. Положення статті 1266 ЦК України не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки спадкування за правом представлення відбувається лише за умови, якщо б спадкодавець не залишив заповіту.
Таким чином посилання позивачки на можливість спадкування після померлої матері ОСОБА_5 за законом за правом представлення в порядку ст. 1266 ЦК України на частку спадщини, яка б належала за законом її матері, є не обгрунтованим та не може бути взято судом до уваги.
Також відповідач зазначає, що не може бути взято судом до уваги і посилання позивачки на рішення виконавчого комітету Тухлянської сільської ради від 23.03.2012 року № 16, відповідно до якого закріплено частку житла та майна, яке належить дитині-сироті ОСОБА_1 , 2000 року народження, в АДРЕСА_1 , оскільки вказана обставина є позивачем недоведеною відповідними доказами. За наведених підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Окремо просить суд звернути увагу на надану позивачем до матеріалів позовної заяви копію витягу з погосподарської книги с. Тухля, з якої вбачається наявність у померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 рідного сина ОСОБА_3 , 1968 року народження, який має бути залучений судом до участі у справі у якості третьої особи, оскільки даний спір стосується його спадкових прав на спірне майно.
В судовому засіданні представник позивачка ОСОБА_1 та її представник-адвокат Пилипів О.В. позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених в позовній заяві, просили такі задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Третя особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання, в таке не з`явився.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сколівська державна нотаріальна контора явку представника в судове засідання не забезпечила, але попередньо від завідувача В. Батлюк надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи. При розгляді справи покладається на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, врахувавши заяви сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положенням ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Про родинні відносини позивачки з матір`ю свідчить копія свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 березня 2022 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів), відповідно до якого її батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Як встановлено судом, в період перебування в шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в 1967 році побудували житловий будинок, загальною площею 50,2 кв. м., житловою площею 15,3 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до виписки з погосподарської книги с. Тухля №3, наданої старостою сіл Тухля, Либохора, ОСОБА_9 ОСОБА_10 , житловий будинок 1967 року побудови, загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 15,3 кв. м. та приналежні до нього господарські будівлі та споруди № об`єкта 109, 1991-1995 р.р. за адресою: АДРЕСА_1 рахувалися за гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 30.06.1989 року Виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів, житловий будинок АДРЕСА_1 , дійсно належав гр. ОСОБА_6 .
Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (діяв на час побудови спірного житлового будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
Відповідно до ст.ст. 60,70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Так, відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що на лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як було встановлено вище, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 .
Згідно довідки №867, виданої 09.08.2022 року старостою сіл Тухля, Либохора, Головецько А.Х. Ткачик, на день смерті гр. ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт не був складений, і до складу сім`ї входив її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
За таких даних, ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки постійно проживав з ним до дня смерті.
Крім того, судом встановлено та вбачається з копій погосподарських книз с. Тухля за 1971-1990 роки, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , окрім чоловіка ОСОБА_6 являлися її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
З матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадщину після смерті останньої прийняли відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України. ОСОБА_5 , яка також являлась спадкоємецею першої черги після смерті матері, померла раніше такої, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом з`ясовано, що позивачка у справі ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_5 та онукою ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
На підставі ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст. 1266 ЦК України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.
Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, які зазначені в Постанові ВСУ від 7 червня 2017 у справі № 6-161цс17, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.
З огляду на вищенаведене, позивачкою ОСОБА_13 за правом представлення було успадковано частину спірного житлового будинку після смерті бабусі ОСОБА_4 , так як інша частина вказаного житлового будинку належала ОСОБА_6 , як пережившому чоловіку спадкодавця.
22 травня 2008 року ОСОБА_6 склав в користь ОСОБА_2 заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області Плечій М.І. за реєстровим № 39, відповідно до тексту якого ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2 .
В матеріалах справи наявна копія зазначеного заповіту ОСОБА_6 від 22.05.2008 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , внаслідок смерті котрого відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої увійшло 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №865, виданої 09.08.2022 року старостою сіл Тухля, Либохора, Головецько, ОСОБА_14 , ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 та складав заповіт.
Крім цього, судом встановлено, що позивачка після смерті матері проживала зі своїм батьком ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Рішенням Комсомольської районної у м. Херсон ради від 13.04.2012 року призначено ОСОБА_8 опікуном малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно рішення виконавчого комітету Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області від 23.03.2012 року №16, закріплено частку житла та майна дитині-сироті ОСОБА_1 , 2000 року народження в АДРЕСА_1 .

Позивачка, 29 березня 2022 року подала до нотаріуса заяву за № 184/2011 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, однак отримала відмову у видачі такого через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно зістаттею 68 Закону України «Про нотаріат»та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов висновку, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що таканабула право на спірний житловий будинок як на спадкове майно за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_4 .

Суд не погоджується з висновками відповідача у своєму відзиві про те, що у спадкову масу після смерті ОСОБА_6 увійшов цілий спірний житловий будинок, оскільки наявність свідоцтва про право особистої власності на ім`я останнього не свідчить про те, що такий житловий будинок не являється спільним майном подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на частину житлового будинку з приналежними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабці ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,.

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: вул. Чайківського, 6, м. Сколе, Львівська область, .

Третя особа: ОСОБА_3 , 1968 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 07.02.2023 року.

Суддя