Справа № 502/1936/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Новицької А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

про

встановлення факту належності та

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповітів на своє майно не складав.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав йому і ОСОБА_5 , як власникам в рівних частках по 1/2 частині кожному, оскільки останні його побудували, були зареєстровані за місцем проживання та проживали у вказаному будинку, однак право власності було оформлене як спільна сумісна власність без визначення часток відповідно до Свідоцтва про право власності від 02.04.1993 року, яке було втрачене.

Вказане спадкове майно було прийнято у спадщину спадкоємцями першої черги - дружиною спадкодавця ОСОБА_5 та малолітніми дітьми (на той час) ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частках по 1/6 частині житлового будинку кожному. Тобто, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як спадкоємці за законом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 ,відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини.

Відповідно до технічного паспорта від 23.01.2017 року, житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди.

Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивачі не мають змоги.

На підставі вищенаведеного, позивачі просять суд:

-встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному, а після смерті ОСОБА_4 належність його 1/2 частини вказаного будинку в рівних частках, тобто по 1/6 частині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на 2/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, в тому числі на 1/2 частину як власника та на 1/6 частину згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- визнати право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Позивач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивачів ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачів.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив на позов в якому просив розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв представника позивачів та представника відповідача, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з визнання відповідачем позову на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позов, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_4 , 1947 року народження та ОСОБА_7 , 1948 року народження був зареєстрований 20.10.1970 року Кілійським рай бюро ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 20.10.1970 року, актовий запис № 203 від 20.10.1970 року, /а. с. 17/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 17.11.1971 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , актовий запис № 174 від 17.11.1971 року, /а. с. 18/.

Шлюб ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 23.10.1993 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим 23.10.1993 року, актовий запис № 136 від 23.10.1993 року, /а. с. 19/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 09.09.1977 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , актовий запис № 283 від 09.09.1977 року, /а. с. 20/.

Шлюб ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований 15.02.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 , виданим 15.02.1997 року, актовий запис № 20 від 15.02.1997 року, /а. с. 21/.

Шлюб ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований 18.01.1990 року м. Кілія райвідділ ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 , виданим 18.01.1990 року, актовий запис № 04 від 18.01.1990 року, /а. с. 19/.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 397 від 02.04.1993 року, виданої виконкомом Кілійської міської Ради народних депутатів встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на підставі рішення Кілійської міськвиконкому № 91 від 23.03.1972 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 1671 від 05.10.2022 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кілійським міськвиконкомом 02.04.1993 року за № 397 належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , /а. с. 25/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 10.11.2022 року, виданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 90 від 25.03.1982 року, /а. с. 15/.

Відповідно до копії будинкової книги по АДРЕСА_1 вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним проживали: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , /а. с. 26-27/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 1293/01-16 від 27.12.2022 року встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, /а. с. 49/.

Відповідно до технічного паспорта, складеного 23.01.2017 року Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, /а. с. 22-24/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 року № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному, а після смерті ОСОБА_4 факт прийняття в рівних частках, тобто по 1/6 частині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо визнання права власності за позивачами в порядку спадкування, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом у нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документу, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягають судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1223, 1233 ЦК України, ст. ст. 524, 534, 549 ЦК УРСР, керуючись ст. ст.2, 6-13, 81, 89, 200, 258, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на 2/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, в тому числі на 1/2 частину як власника та на 1/6 частину, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 88,2 кв. метра, житлова площа 49,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, , літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, № 1-5;I- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников