Провадження № 2/521/623/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Безуглого К. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради про стягнення заробітної плати.

Позов мотивований тим, що вона працювала в КНП «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради на посаді прибиральника території господарської служби, прибирала 1,5 ділянки, за що отримувала заробітну плату в розмірі 7 750 грн. на місяць, при звільненні їй не доплатили 2 583 грн. заробітної плати, у зв`язку із чим вона звернулась до суду.

Ухвалою судді Малиновського районного суду від 10 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, посилаючись на те, що позивачу було встановлено надбавку в розмірі 0,5 ставки на осіннє-зимовий період у зв`язку із збільшенням обсягу роботи, з травня 2022 року вказану надбавку було знято, позивачем неодноразово допускались порушення трудової дисципліни, про надходили відповідні рапорти від посадових осіб відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на те, що вона працювала сумлінно, об`єм роботи виконувала повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила суду, що вона є бухгалтером, здійснює нарахування та виплату заробітної плати, при нарахуванні заробітної плати позивачу при звільненні нею було враховано наказ про скасування позивачу надбавки в розмірі 0,5 ставки з 01.05.2022 року.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив суду, що на позивача надходили численні скарги з огляду на неналежне виконання нею своїх посадових обов`язків, у зв`язку із чим позивачу було скасовано надбавку, об`єм роботи позивача при цьому не змінювався.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працювала на посаді прибиральника території господарської служби в період з 06.10.2016 року, була звільнена з 31.05.2022 р. за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України), що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 11), копією витягу з наказу № 111-К від 27.05.2022 р. про звільнення позивача (а.с. 39).

Сторонами визнано, що заробітна плата позивача без урахування надбавки була визначена на рівні мінімальної заробітної плати, що підтверджується також довідкою про доходи позивача (а.с. 13), в частині нарахування позивачу заробітної плати за травень 2022 року (6500 грн. 00 коп.)

Також судом встановлено, що відповідно до наказу № 2-к від 05.01.2022 року позивачу було встановлено доплату за фактичне виконання обов`язків та відпрацьований час за сумісництвом з 04.01.2022 р. 0,5 вакантної ставки прибиральника господарської служби.

Наказом від 22.04.2022 р. № 84-К відповідну доплату було знято, що підтверджується витягом із вказаного наказу (а.с. 38). Підставою прийняття наказу зазначено рапорт заступника директора з технічних питань.

Протягом травня 2022 року на адресу керівника відповідача надходили скарги від завідуючого господарством Романова В. В. та сестри-господині ЛОР відділення з приводу неналежного виконання позивачем своїх обов`язків: захаращення входу до бомбосховища, відмови прибирати траву, присутності на робочому місці з 08 години ранку до 09 години 20 хвилин, що підтверджуються копіями рапортів (а.с. 23-25).

Наказом № 111-К від 27.05.2022 р. позивача було звільнено з посади за угодою сторін з 31.05.2022 р., що підтверджується витягом зі вказаного наказу (а.с. 39).

За травень 2022 року позивачу була нарахована заробітна плата в розмірі 6500 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 13).

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, заробітна плата включає в себе основну, додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України, сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи.

Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

З витягу з наказу № 2-к від 05.01.2022 року про встановлення позивачу доплати в розмірі 0,5 вакантної ставки прибиральника не вбачається сезонний характер такої доплати.

З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що об`єм роботи, що мала виконувати позивач, не змінювався.

Неналежне виконання працівником своїх обов`язків, відповідно до ст. 147 КЗпП України може тягнути за собою такі види дисциплінарних стягнень як догана або звільнення.

З показань вказаного свідка вбачається, що зняття доплати позивачу фактично є застосованим до неї заходом дисциплінарної відповідальності, який законом не передбачений.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про незаконність наказу відповідача від 22.04.2022 р. № 84-К про припинення позивачу встановленої наказом № 2-к від 05.01.2022 року доплати та про необхідність її нарахування та виплати позивачу по час звільнення (31.05.2022 року).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», мінімальний розмір заробітної плати встановлено у розмірі 6500 грн. Таким чином, розмір доплати позивачу за травень 2022 року мав би складати 3250 грн. (6500 грн. / 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню доплата за роботу за сумісництвом за травень 2022 року в сумі, заявленій до стягнення, а саме, в розмірі 2583 грн. 00 коп. Вказана сума наведена без урахування (утримання) податків і зборів й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору, суд доходить висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., виходячи із розміру ставок судового збору, що діяли на момент звернення позивача із позовом (п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині в частині присудження позивачу заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) частину недонарахованої та не виплаченої заробітної плати за травень 2022 року в сумі 2 583 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп. без урахування (утримання) податків і зборів й інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради () на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення в частині присудження заробітної плати в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 17 січня 2023 року.

Головуючий: