"25" січня 2023 р. Справа № 363/476/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Так, в поданій заяві ОСОБА_1 порушує питання про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.

Разом з тим, в матеріалах заяви міститься копія рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року в цивільній справі №363/1261/17, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 часини всіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 старша донька ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ОСОБА_3 досягла повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вимогами ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином, судовим рішенням вже вирішено питання про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , які мають стягуватися за виконавчим листом у справі №363/1261/17 за вирахуванням частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З урахуванням вказаних норм чинного законодавства України, вбачається, що ОСОБА_1 після досягнення найстаршою донькою ОСОБА_3 повноліття може звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на сина ОСОБА_3 згідно вимог ч. 3 ст. 183 СК України, а в разі не звернення нею або батьком дитини до суду з таким позовом, аліменти на іншу дитину стягуватимуться згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року в цивільній справі №363/1261/17.

Таким чином заяву подано без додержання вищевказаних вимог, що перешкоджає видати судовий наказ.

З огляду на зазначене та керуючись ст. 165 ЦПК України,

ухвалив:

у видачі судового наказу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя