ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/106/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/685/22 Категорія: 310020000 Пічкур С.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Бородійчука В.Г., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича на додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів визначених рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 03 березня 2021 року у справі № 700/51/21 стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 6 500 грн щомісячно до 3 000 грн щомісячно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 904 грн витрат на правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи.

У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підтвердження документально понесених витрат відповідачкою на правничу допомогу, сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з позивача становить 3 904 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Драченко В.В. подав апеляційну скаргу та просив скасувати додаткове рішення, вважаючи його не обгрунтованим та незаконним та прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 250 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В мотивування апеляційної скарги вказує, що при ухваленні рішення, суд застосував вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України про пропорційність стягнення судових витрат у разі часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на оскарження основного рішення суду з метою забезпечення принципу розподілу судових витрат вважає за доцільне також оскаржити додаткове рішення.

Вказує, у випадку задоволення апеляційної скарги на основне рішення, додаткове рішення також підлягає скасуванню зі стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 250 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн. Докази понесення вказаних витрат будуть надані суду протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Хатковий А.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи доводи викладені в апеляційній скарзі не підлягають до задоволення.

В обгрунтування відзиву вказує, що як вбачається із матеріалів справи поданих до суду, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано Акт № 4 наданих послуг до договору про надання правової допомоги №26-01, рахунок на оплату №162/2 від 17.11.2022 на суму 7 250 грн та квитанція від 17.11.2022 на суму 3 000 грн.

Підтвердженням рахунку на оплату має бути квитанція про сплату, однак як вбачається з квитанції про оплату гонорару адвоката від 17.11.2022 згідно Акту надання послуг № 4 від 17.11.2022 сумою сплати є 3 000 грн.

Вказує, що фактично, на час звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення відповідач понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Тому заявлена сума витрат на правову допомогу адвоката є занадто завищена та неспівмірна зі складністю справи та об`ємом роботи, яку виконав адвокат.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції, виходив із того, що позовні вимоги задоволені часткового, а заперечення відповідача задоволені на 53,85 % , понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, тому, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, надані представником відповідача докази понесених витрат відповідачкою на правову допомогу, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останьою витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 904 грн.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суду суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 270 ЦПК України якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року N 6-рп/2013).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За умовами ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача адвокатом Драченко В.В. було зазначено , що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомоги в ході розгляду даного спору в розмірі 6 000 грн.

До відзиву представником відповідача адвокатом Драченко В.В. було долучено копію договору про надання правової допомоги № 26-01 від 25.01.2021.

Після ухвалення Лисянським районним судом Черкаської області рішення від 15 листопада 2022 року, 18 листопада 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Драченко В.В. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі , яким просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 7 250 грн.

До вказаної заяви надано акт наданих послуг № 4 від 17.11.2022, рахунок на оплату юридичних послуг №162/2 від 17.11.2022 року , квитанцію про часткову сплату витрат на правничу допомогу та підтвердження направлення клопотання з додатками іншим учасникам справи.

Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги № 26-01 від 25 січня 2021 року вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000 грн за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100 000 грн.

Згідно акта наданих послуг № 4 від 17.11.2022 року адвокатом надано наступні послуги: консультація 30 хв; написання клопотання про включення відомостей про представника відповідача до ЄСІТС у справі № 700/685/22 20 хв; ознайомлення та аналіз позовної заяви у справі № 700/685/22 50 хв; написання клопотання про розгляд справи з повідомленням учасників та про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобі у даній справі 35 хв; підготовча робота для складання відзиву на позовну заяву у справі: аналіз законодавства та судової практики, написання та подача відзиву на позовну заяву у справі № 700/685/22- 120 хв; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні ( з урахуванням нарадчої кімнати) 140 хв; написання клопотання про розподіл судових витрат у справі , складання актів та рахунків 40 хв. Всього витрачено 7 год 15 хв. грн. Згідно п. 2 акту вартість послуг в п. 1 цього акту становить 7 250 грн. У пункті 3 акта зазначено, що клієнт зобов`язується сплатити вартість послуг визначених в п. 2 цього акту протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням у справі законної сили.

Надані адвокатом Драченко В.В. документи відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі N 143/173/19 (провадження N 61-16088св19).

28 листопада 2022 року до суду першої інстанції надійшло заперечення представника ОСОБА_2 адвоката Хаткового А.В. на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначив, що на час звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення ( фактично з клопотанням про розподіл судових витрат) відповідач ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, а заявлена сума витрат на правничу допомогу адвоката є занадто завищена та неспівмірна зі складністю справи та об`ємом роботи, яку виконав адвокат і просив відмовити в задоволенні витрат на правничу допомогу.

Отже, відповідач в особі свого представника скористався своїм процесуальним правом на звернення до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд першої інстанції при визначенні суми понесених витрат на правничу допомогу вірно виходив із вимог викладених у ст. 141 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-третьою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Оскільки рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 частково, тому суд першої інстанції відповідно часткового задовольнив вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу.

Крім того, враховуючи те, що рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2022 року не вирішено питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та приймаючи до уваги надані відповідача ОСОБА_1 та представником відповідача адвоката Драченка В.В. доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, на підставі принципів розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення та правильно стягнув на користь ОСОБА_1 3 904 грн витрат на правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи, що є співмірним з роботою, проведеною адвокатом Драченко В.В.

Доводи апеляційної скарги наведених вище висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 січня 2023 року.

Судді: