Справа № 466/7829/21 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1987/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 13 червня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

27.08.2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.09.2017 в розмірі 117 946,41 грн. та 2 270 грн. судового збору.

Позов позивач обгрунтовував тим, що 22.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н, згідно якої відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому відповідачка ОСОБА_1 , ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 05.02.2018 року, отримала картку типу «Преміальна картка «World Black Edition» (кредитний ліміт до 200000 гривень). Номер та строк дії картки зазначено в довідці про отримання картки. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг між нею та Банком, а відтак погашення кредиту та відсотків повинно відбуватися відповідно до умов такого договору. Свої зобов`язання перед позивачем відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17.08.2021 року в останньої виникла заборгованість на загальну суму 117 946,41 грн, з яких: 110 305,23 грн - заборгованість за кредитом; 5 352,88 грн - заборгованість за нарахованими відсотками та 2 288,30 грн - заборгованість за простроченими відсотками, які підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача.

30.11.2022 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути із відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 96 311, 05 грн, яка є простроченим тілом кредиту.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.09.2017 (поточне тіло кредиту та прострочене тіло кредиту) в розмірі 96 311 грн. 05 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 1 853 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи

Зазначає, що, постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору №б/н позивачем долучено до позовної заяви довідку, згідно якої ОСОБА_1 надано наступні кредитні картки: номер картки НОМЕР_1 , дата відкриття 05.02.2018 року, термін дії 01/21. Однак, суд першої інстанції не врахував, що у згаданій довідці не зазначено коли і який початковий кредитний ліміт було встановлено відповідачу та на підставі чого.

Суд першої інстанції безпідставно вважав, що сторони обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Суд першої інстанції не встановив, які саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку» діяли станом на час підписання анкети-заяви 22.09.2017 року. Крім того, при укладенні договору з відповідачем Банком не дотримано вимоги, передбачені ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. При цьому, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не врахував позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17, згідно якої пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.09.20217 року (поточне тіло кредиту та прострочене тіло кредиту) в розмірі 55 422,02 грн., в іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

17.10.2022 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р. надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка ОСОБА_1 сплачувала кредитні кошти, однак такі неправомірно були зараховані в рахунок погашення відсотків за кредитним договором, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачкою доводів позивача про наявність заборгованості не спростовано, доказів сплати відповідачкою заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого залишок такої становить 47 580,43 грн, не подано та не доведено неправомірного зарахування таких в рахунок погашення відсотків. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг.

22.09.2017 року року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг,що підтверджується її підписом у заяві від 22.09.2017 року.

Як убачається із довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 29.10.2019 року відповідачці встановлено кредитний ліміт 125 000 гривень, старт карткового рахунку відбувся 05.02.2018.

Згідно із довідкою АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку із укладеним з відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору, останній була видана кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії до 01/21.

Як убачається з виписки за договором № б/н від 22.09.2017 року станом на 19.08.2021 року, відповідачка користувалася отриманими картками, грошові кошти використовувала для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, що свідчить про прийняття останньою запропонованих банком умов щодо розміру кредитного ліміту.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 22.09.2017 року, долученого Банком до матеріалів справи (а.с. 194-196, т.1), розмір такої становить 96 311,05 грн, з яких 96 311,05 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 96 311,05 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту).

Задовольняючи позов Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 96 311, 05 грн, яка є простроченим тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з обов`язку відповідача повернути отримані кошти та дійшов висновку про доведеність задоволених вимог та розмір кредитної заборгованості.При цьому, районний суд враховував те, що відповідачем не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту шляхом надання свого розрахунку такої заборгованості та не надано доказів сплати заборгованості за укладеним кредитним договором.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується не повністю, виходячи з наступного.

Як убачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22 вересня 2017 року, підписаної сторонами, строки здійснення періодичних платежів у такій не встановлено, процентна ставка не зазначена, у заяві відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Оскільки в анкеті-заяві від 22 вересня 2017 року року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, колегія суддів вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом, натомість списана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 96 311 грн 05 коп. на суму списаних банком відсотків за рахунок кредитних коштів у розмірі 17 584 грн 31 коп.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19, а також у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22).

Таким чином, розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 , що підлягає стягненню за кредитним договором № б/н від 22.09.2017 року, становить 78 726 грн 74 коп. (96 311,05 грн -17584,31 грн).

При цьому, ОСОБА_1 не спростовано факт отримання нею кредитних коштів та користування такими, а також не спростовано наявність заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути судовий збір, сплачений Банком за подачу позовної заяви в розмірі 1515,17 грн.

Разом з тим, враховуючи, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, з АТ КБ «ПриватБанк» в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідачкою за подачу апеляційної скарги в розмірі 338,43 грн.

Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи наведене, з урахуванням ч.10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1176,74 грн (1 515,17 грн - 338,43 грн).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 27 січня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 13 червня 2022 року скасувати.

Позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.09.2017 (поточне тіло кредиту та прострочене тіло кредиту) в розмірі 78 726 грн 74 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 1176 грн 74 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 січня 2023 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра