Справа № 460/2276/19 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/428/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А
судового засідання

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка : Гай О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним, питання про зупинення провадження у справі,

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 54565 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 05 коп заборгованості. В решті позовних вимог відмовлено. У зустрічному позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 1228 (тисячу двісті двадцять вісім) грн 08 коп судових витрат.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1

В апеляційні скарзі просить рішення скасувати та постановити нове рішення в якому позовні вимоги за зустрічним позовом задоволити. Вказує на те, що судом ухвалено рішення без повного та всебічного з`ясування обставин справи з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції ігнорує той факт, що 11.03.2015 року за «анкетою-заявою (б/н) було відкрито банківський рахунок щодо надання послуг із зарахування його грошового забезпечення (заробітної плати), що передбачене параграфом 2 глави 72 Цивільного кодексу України та такий рахунок жодним чином не кредитувався. Вказує, що судом першої інстанції було проігноровано, що кредитних коштів за «анкетою-заявою (б/н)» , - не надавалося, та сама «анкета-заява (б/н)» не містить відомостей про: вид кредитної картки; розмір кредитного ліміту; умови отримання кредиту; номер виданої картки. Зазначає, що надані банком документи (Тарифи банку, Умови та Правила) не містять його особистого підпису, ним не визнаються та не можуть розцінюватися як частина укладеного кредитного договору. Вказує, що судом першої інстанції було проігноровано той факт, що відповідно до анкети-заяви наданої банком, він не виявляв бажання оформити на своє ім`я кредит та кредитну картку та усі поля в анкеті-заяві є пустими, зокрема пустим є поле, яке передбачає отримання кредитної картки та розмір кредитного ліміту по платіжній карті Універсальна.Тобто банком не було надано до суду належних і достатніх доказів на підтвердження укладення сторонами кредитного договору, з тими істотними умовами, посилання на які міститься у позовній заяві АТ КБ ПриватБанк , зокрема, щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом та строку повернення кредиту. Зазначає, що посилання суду першої інстанції на наданий банком розрахунок кредитної заборгованості є необгрунтованим, оскільки не с доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу так як не доведено укладання кредитного договору. Твердження суду першої інстанції, що анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком кредитний договір є безпідставним, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, оскільки в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку він був ознайомлений, підписуючи анкету-заяву від 11.03.2015 року. Також вказує на те, що розрахунок наданий банком є необгрунтованим оскільки розрахований з незрозумілого розміру кредитного ліміту, який необгрунтовано взятий банком за основу, а кредит у розмірі 50 000,00 грн. про який заявляє банк та визначений судом у розмірі 54565, 05 грн. не надавався. Вказує, що банком не було надано жодних документів, які б підтверджували факт його зернення за кредитними коштами та укладення кредитного договору з встановленим розміром кредитного ліміту.
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_1 , довідкою військової частини НОМЕР_2 №148 від 04.02.2020 року, з якої вбачається, що капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (Т.1 а.с. 58, 59).

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
15 березня 2022 року Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
21 квітня 2022 року Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2263-IX від 22 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2915-IX від 07 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи те, що відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан, у зв`язку із мобілізацією, що підтверджено посвідченням офіцера НОМЕР_1 , довідкою військової частини НОМЕР_2 №148 від 04.02.2020 року, колегія суддів вважає за необхідне провадження у справі зупинити до припинення перебування відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Керуючись ст. 251 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2020 року зупинити до припинення перебування відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 07 березня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра