ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/703/22 Номер провадження 22-ц/814/2790/23Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Кравець С.В. в смт.Машівці, (дата складання повного тексту не зазначена),-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернулися до районного суду з даним позовом. Зазначала, що 18.12.2017 року між ним та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0973/82/0252920, за умовами якого банк надав кредит в розмірі 67102, 93 грн. строком до 18.12.2023 року, який в безготівковій формі перерахував на рахунок позичальника під 35, 30 % річних.

Перед укладенням цього договору, позичальник звернувся до банку із Заявою-анкетою на отримання споживчого кредиту. 31.01.2020 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, сторони уклали додаткову угоду, за змістом якої строк кредиту збільшено до 18.01.2025 року, підписаний новий графік погашення кредиту та збільшена фактична заборгованість на суму заборгованості, а з 18.02.2020 року по 17.08.2020 року зменшено розмір щомісячного платежу.

У зв`язку з несплатою відсотків вони були капіталізовані в розмірі 15043, 21 грн. до суми кредиту, що не супроводжувалося видачею коштів, про що відповідачу направлено смс-повідомлення. Але відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв`язку з чим станом на 22.12.2021 року утворилась заборгованість.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 76648, 44 грн та судовий збір.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року позов акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за договором № 014/0973/82/0252920 від 18.12.2017 року у розмірі 63 343, 61 грн. та судовий збір у розмірі 2050, 34 грн

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржив АТ «Райффайзен Банк», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у стягненні 13 304,83 грн. скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.12.2017 року відповідачем у АТ «Райффайзен банк Аваль» підписана заява-анкета для отримання готівкового кредиту за умовами якої, підписуючи цю заяву, відповідач виступатиме страхувальником та застрахованою особою за Договором добровільного страхування життя, укладеним з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», а банк виступатиме вигодо набувачем. За змістом заяви сума кредиту становить 67102, 93 грн терміном на 72 місяці, процентна ставка становить 35, 30 % .

Згідно Договору про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0973/82/0252920 від 18.12.2017 року ОСОБА_1 надається кредит у розмірі 67102, 93 грн, зі сплатою платежів до 18 числа кожного місяця згідно Графіку, на 72 місяці, з процентною ставкою 35, 3 %, зі щомісячною сумою переказу 2254, 00 грн (а.с.10-14).

За додатковою угодою № 014/0973/82/0252920/81-1/3229, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, сторони збільшити строк кредиту до 13 календарних місяців, з датою остаточного погашення кредиту 18.01.2025 року. Фактична заборгованість позичальника по сплаті суми кредиту становить 58105, 01 грн., при цьому заборгованість строк якої настав становить 4523, 73 грн, зокрема: 1098, 46 грн заборгованість з погашення суми кредиту, 3425, 27 грн заборгованість з погашення процентів. Отже фактична заборгованість збільшується на суму заборгованості за процентами, яку позичальник зобов`язується сплатити в майбутньому в складі щомісячних платежів (п.2.4.). Згідно п. 3 в період з 18.02.2020 року по 17.08.2020 року розмір щомісячного платежу зменшується .

Згідно виписки по рахунку відповідачу 18.12.2017 року було видано кредит на суму 67102, 93 грн. (а.с.9).

06.01.2022 року банк направив позичальнику вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, за якою станом на 22.12.2021 року прострочена заборгованість становить 10 024, 39 грн, а тому відповідно до п. 1.4. Договору позичальник повинен здійснити погашення 76648, 44 грн в термін до 30 днів з дня отримання повідомлення (а.с.21-24).

Як видно з розрахунку заборгованості станом на 22.12.2021р. відповідач має перед банком таку заборгованість: 68319, 15 грн заборгованість за кредитом; 8329, 29 грн заборгованість за відсотками, а всього 76648, 44 грн.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що відповідачем було отримано кредит у розмірі 67 10293 грн. та сплачено за період користування 12 088,61 грн., а тому на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом - 55 014,32 грн. та заборгованість за відсотками 8 329,29 грн.

Колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже відповідач, підписавши 18.12.2017 року анкету-заяву для отримання готівкового кредиту та договір № 014/0973/82/0252920 від 18.12.2017 року, отримавши кошти та почавши розпоряджатися та користуватися кредитними коштами, приєднався та погодився з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами та відповідні фінансові (розрахункові) документи.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним.

В зв`язку з цим, станом на 22.12.2021 року, виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема, заборгованість становить 76 648 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом у розмірі 68 319,15 грн., заборгованість за відсотками у розмірі -8 329,29 грн., що підтверджується розрахунком боргу та випискою по рахунку позичальника.

Відповідно до п. 2.3. Додаткової угоди № 014/0973/82/0252920/81-1/32929 з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику.

Відповідно до п. 12.6 Договору про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0973/82/0252920 від 18.12.2017 року, всі додатки до кредитного договору, а також додаткові угоди до нього, є невід`ємною частиною договору.

Згідно вищезазначених копій додаткових угод було укладено новий графік погашення заборгованості та сукупну вартість кредиту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в обумовленій сумі, у строки та на умовах, передбачених Кредитним договором.

Сторони погодили, що проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, включаючи день надання Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів в порядку, визначеному ст. 3 Договору (п. 2.2 Договору №014/0973/82/0252920).

Згідно п. 3.2. Договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.1.4. цього Договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.1.4. Договору, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.1.4. п. 1.1. Договору.

У разі невиконання, чи неналежного виконання умов Кредитного договору (обставини дефолту), Кредитор, відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, включаючи суму повернення Кредиту, відсотків за його користування, пені та інших платежів, відповідно до умов Кредитного договору, а Позичальник, у свою чергу, відповідно до п. 7.3. Кредитного договору зобов`язаний виконати дану вимогу, у строки, визначені Кредитором.

Згідно ст. 6 Договору Позичальник засвідчив та гарантував, що всі умови Кредитного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, а саме: Позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин, він спроможний здійснити Кредитний договір і виконати зобов`язання по ньому, оскільки він не має обмежень у право та дієздатності.

До того ж, Позичальник гарантував, що жодним чином не обмежений законом, іншим нормативно - правовим актом, судовим рішенням або іншим передбаченим чинним законодавством способом в своєму праві укладати Кредитний договір та виконувати усі умови, визначені в ньому.

Крім того, відповідно до умов п. 6.4. Договору Позичальник засвідчив, що перед укладенням Кредитного договору він був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту відповідно до умов ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 49 від 08.06.2017 року, що підтверджується ознайомленнями Позичальника з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цього Договору, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації.

Отже, з укладенням Договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Крім того, за змістом ст. 526 та ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Відтак, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Проте, всупереч вимогам ст. 2 та ст. 3 договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Райффайзен Банк» направляв відповідачу вимогу від 06.01.2022 року про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №014/0973/82/0252920 від 18.12.2017 року, надавши можливість позичальнику ОСОБА_1 протягом 30 календарних днів з дати вимоги добровільно врегулювати заборгованість за кредитним договором . Однак, дана вимога у визначені банком строки не виконана, заборгованість не погашена.

Суд першої інстанції, визначаючи суму заборгованості, вийшов за межі вимог частин першої, другої, п`ятої ст.12 ЦПК України, оскільки спростував доводи позивача щодо наявності заборгованості за кредитом, здійснивши арифметичну дію по відмінусуванню розміру отриманого кредиту (67102, 93 грн.) та розміром фактично сплачених коштів (12088,61 грн.) та визначив залишок по кредиту, при цьому залишивши відсотки, що розраховані банком - 8 329,29 грн. із суми заборгованості за кредитом -68319, 15 грн., що не узгоджується з розрахунками позивача.

Судом також не враховані положення ст.534 ЦК України, якою визначається черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, а саме : у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідач не оскаржував дій банку щодо віднесення Банком сплачених ним сум у погашення певної заборгованості, як і не надав своїх розрахунків в заперечення заборгованості, визначеної позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому рішення підлягає зміні із збільшенням стягнення заборгованості за кредитом за Договором від 18.12.2017 року з 55 014,32 грн. до 68319, 15 грн.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подачу позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 6 202 грн. (2 481 грн. + 3 721 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитом за договором № 014/0973/82/0252920 від 18.12.2017 року у розмірі 68319, 15 грн. та за відсотками - 8 329,29 грн. , загалом 76 648,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 202 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.03.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: Ю.В. Дряниця

О.І. Обідіна