КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/250/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року, постановлену під головуванням судді Підпалого В.В. Л.М.,-

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позов.

Позивач просив: стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді заяви про кримінальне правопорушення від 16 січня 2017 року (звернення від 13 березня 2017 року); стягнути з держави Україна в особі Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1 000 000 грн на відшкодування завданої шкодив результаті незаконних дій посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді заяви про кримінальне правопорушення від 16 січня 2017 року (звернення від 13 березня 2017 року).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року позовну заяву залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, відповідно до якої, позовна заява повинна містити ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог. До позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 направив заяву від 23 травня 2017 року.

УхвалоюПечерського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 рокупозовну заяву визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 25 квітня 2017 року, а саме: не сплачено судовий збір за подання позову.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів прокуратури.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказав, що на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви він не сплачує судовий збір.

Враховуючи вищенаведене, у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із несплатою судового збору, оскільки у даному випадку позивач не повинен сплачувати судовий збір.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко