Провадження № 2/127/4885/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення компенсації вартості частки спільного майна та припинення права на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки спільного майна та припинення права на частку у спільному майні, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2019 року даний шлюб було розірвано.

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, за спільні сумісно нажиті кошти була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.06.2014 року власником вище зазначеної квартири є ОСОБА_2 .

Спільно володіти та користуватись квартирою сторони не в змозі, оскільки після розлучення їх інтереси не співпадають і через це виникають конфлікти, тому ОСОБА_1 бажає отримати компенсацію за спільно нажиту квартиру у розмірі коштів.

В заяві про уточнення позовних вимог, просив суд, визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 і яка є спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2

29.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. 09.06.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.

Одразу після шлюбу сторони переїхали проживати до матері відповідачки ОСОБА_4 в її власну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Через деякий час, було вирішено думати про придбання власного житла.

На той момент у відповідачки було відкладених приблизно 100 000,00 грн. особистих коштів від продажу квартири по АДРЕСА_4 , що належала відповідачці та її матері на праві спільної власності та була продана за 28 000, доларів США, у відповідачки була робота та стабільний високий дохід.

У колишнього чоловіка були відсутні будь які збереження, а також не було постійної роботи з достойною оплатою.

Було прийняте рішення купувати квартиру в кредит, а тому кошти відповідачки витратили на сплату першого внеску.

Також була домовленість, що виплачувати кредит буде відповідач з власних коштів, а після повної виплати ОСОБА_1 не буде мати жодних майнових претензій на дану квартиру.

Після довгого пошуку та розгляду різних варіантів було вирішено придбати житло у кредит по програмі «доступне житло під 3% річних» яку надавав державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву.

Держава фактично сплачувала 13 з 16 відсотків по кредиту, сума щомісячного платежу була досить малою, трохи більше 1000,00 грн., яку відповідач без жодних проблем сплачувала особистими коштами на протязі 8 років.

Так, 28.05.2013 року було укладено договір № Л942 про участь у фонді фінансування будівництва. 28.05.2013 року відповідач уклала договір № Л942 про уступку майнових прав, згідно якого вартість об`єкта інвестування (квартири) склала 241 627,00 грн.

06.06.2013 року було укладено кредитний договір №115/06/2013/0220 з ПАТ «Укргазбанк» умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 144 900,00 грн. для інвестування в об`єкт будівництва яким є квартира АДРЕСА_5 , кредит надається з 06.06.2013 року по 05.06.2028 року.

Також 06.06.2013 року укладено договір про надання часткової компенсації відсотків №115/06/2013/0220 з Вінницьким регіональним відділенням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву».

В той же день, 06.06.2013 року ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 115/06/2013/0220 Z майнових прав на нерухоме майно без оформлення заставної. За умовами даного договору в іпотеку було передано майнові права на квартиру АДРЕСА_5 , квартира складається з однієї кімнати, знаходиться на 8 поверсі, загальною площею 45,59 кв. м.

На виконання умов договору № Л942 від 28.05.2021 року про уступку майнових прав та договору № Л942 про участь у фонді фінансування будівництва, ОСОБА_2 28.05.2013 року згідно квитанції № 3 було сплачено 60 820,00грн., а згідно квитанції № 2 від 07.06.2013 року 36 358,00 грн. першого внеску. При цьому в призначенні платежу було чітко зазначено: «Внесення коштів за договором Л 942 від 28.05.2013 року про участь у ФФБ на ім`я ОСОБА_2 за рахунок особистих коштів ОСОБА_2 ».

Так, згідно довідки АБ «Укргазбанк» № 5-220/01/1488/2021 від 16.12.2021 року залишок заборгованості по кредиту станом на 01.12.2021 року складає 58 793,48 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира перебуває в іпотеці ПАТ «Укргазбанк», а строк виконання основного зобов`язання 05.06.2028 року. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував, щодо задоволення позовних вимог.

Суд, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 09.06.2012 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2019 року було розірвано (а.с.56-57).

Відповідно до договору купівлі продажу від 19.08.2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продали квартиру по АДРЕСА_4 , що належала відповідачці та її матері на праві спільної власності та була продана за 28 000, доларів США (а.с.50).

У ОСОБА_2 була робота та стабільний високий дохід, що підтверджується податковою декларацією за 2013 рік (а.с.54 - 55).

Так, 28.05.2013 року ОСОБА_2 було укладено договір № Л942 про участь у фонді фінансування будівництва (а.с.58-60).

28.05.2013 року ОСОБА_2 уклала договір № Л942 про уступку майнових прав, згідно якого вартість об`єкта інвестування (квартири) склала 241 627,00 грн. (а.с.61).

06.06.2013 року ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №115/06/2013/0220 з ПАТ «Укргазбанк» умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 144 900,00 грн. для інвестування в об`єкт будівництва яким є квартира АДРЕСА_5 , кредит надається з 06.06.2013 року по 05.06.2028 року (а.с.62-65).

Також 06.06.2013 року ОСОБА_2 укладено договір про надання часткової компенсації відсотків №115/06/2013/0220 з Вінницьким регіональним відділенням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» (а.с.66-69).

В той же день, 06.06.2013 року ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 115/06/2013/0220 Z майнових прав на нерухоме майно без оформлення заставної. За умовами даного договору в іпотеку було передано майнові права на квартиру АДРЕСА_5 , квартира складається з однієї кімнати, знаходиться на 8 поверсі, загальною площею 45,59 кв. м.(а.с.70-71).

На виконання умов договору № Л942 від 28.05.2021 року про уступку майнових прав та договору № Л942 про участь у фонді фінансування будівництва, ОСОБА_2 28.05.2013 року згідно квитанції № 3 було сплачено 60 820,00грн., а згідно квитанції № 2 від 07.06.2013 року 36 358,00 грн. першого внеску. При цьому в призначенні платежу було чітко зазначено: «Внесення коштів за договором Л 942 від 28.05.2013 року про участь у ФФБ на ім`я ОСОБА_2 за рахунок особистих коштів ОСОБА_2 » (а.с.72).

Так, згідно довідки АБ «Укргазбанк» № 5-220/01/1488/2021 від 16.12.2021 року залишок заборгованості по кредиту станом на 01.12.2021 року складає 58 793,48 грн.(а.с.103).

Відповідно до копій квитанцій ОСОБА_2 вносить оплати за кредитним договором №115/06/2013/0220 укладеного з ПАТ «Укргазбанк» (а.с.75 - 99).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Частинами 1, 2 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки, позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів спільної участі, у придбанні квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Відсутні докази, що джерелом набуття спірної квартири були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Натомість, в матеріалах справи міститься ряд доказів, в тому числі ОСОБА_2 28.05.2013 року згідно квитанції № 3 було сплачено 60 820,00грн., а згідно квитанції № 2 від 07.06.2013 року 36 358,00 грн. першого внеску. При цьому в призначенні платежу було зазначено: «Внесення коштів за договором Л 942 від 28.05.2013 року про участь у ФФБ на ім`я ОСОБА_2 за рахунок особистих коштів ОСОБА_2 » (а.с.72).

Відповідно до копій квитанцій ОСОБА_2 вносить оплати за кредитним договором №115/06/2013/0220 укладеного з ПАТ «Укргазбанк» (а.с.75 - 99).

Крім того, у ОСОБА_2 були особисті кошти від продажу спільної з матір`ю квартири, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 19.08.2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продали квартиру по АДРЕСА_4 , що належала відповідачці та її матері на праві спільної власності та була продана за 28 000, доларів США (а.с.50).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 69-72 СК України, ст. ст. 355, 357, 368, 372 ЦК України, ст. ст. 10 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення компенсації вартості частки спільного майна та припинення права на частку у спільному майні залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2022 року.

Суддя: