УХВАЛА

Справа № 495/4115/22

Номер провадження 2/495/1734/2022

30 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, тел./факс: 04849-6-32-70 електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах держави в особі: Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області( 67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1, тел./факс (04851) 6-62-47 електронна пошта: до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, припинення речового права на нерухоме майно, приведення земельної ділянки до попереднього стану " , -

За участі:

Представника позивача Колесніченко І.О.

Представника відповідача Гамар В.І.

Представника відповідача Берлінського О.А.

Встановив:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, тел./факс: 04849-6-32-70 електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах держави в особі:Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області( 67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1, тел./факс (04851) 6-62-47 електронна пошта: до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, припинення речового права на нерухоме майно, приведення земельної ділянки до попереднього стану " .

Представник відповідача адвокат Гамар В.І. подав до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, посилаючись на те, ухвалою суд від 22.06.2022 у відповідній справі було відкрито провадження у справі. Під час ухвалення вищезазначеного судового рішення судом було вмотивовано його прийняття з посиланням на норму ч. 2 ст. 30, ч. 1 ст. 187 ЦПК України. Відповідна ухвала суду в силу приписів норм ЦПУ України - оскарженню не підлягає. При прийнятті ухвали суду від 22.06.2022 року судом не було прийнято до уваги статус спеціального суб`єкту, що звернувся з позовною заявою та відповідне не розглянуто в цьому контексті вимоги норм ст..ст. 56, 57 ЦПК України та ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру». Частиною 4 ст. 56 ЦПК України зазначає, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора ,а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Ухвалою суду від 22.06.2022 року про відкриття провадження у справі №495/4115/22 вищезазначені питання (ст..56 ЦПК України) не досліджувалися, рішення з них не приймалося. Частиною 4 ст. 22 Закону України «Про прокуратуру» зазначає, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. З врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», особа, яка має право звертатися до суду (підписувати і подавати позовну заяву) з позовом по провадженню №495/4115/22 є прокурор повноваження представництва інтересів Кароліно-Бугазської сільської ради Білгород-Дністровського району, якого підтверджено Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області. Відкриттю провадженню по справі №495/4115/22 вищезазначені питання не досліджувалися рішення з них не приймалося.

При зверненні з позовом прокурор також не порушував перед судом питання щодо прийняття останнім рішення про підтвердження судом наявності підстав для представництва інтересів Кароліно - Бугазської сільської ради Білгород-Дністровського району у цьому спорі, позовна заява була скерована прокурором до суду у статусі визначеної сторони, без врахування вимог до спеціального суб`єкта. На момент прийняття рішення судом, щодо представництва інтересів заявленого позивача з правом підписання та подання поданого позову. Відсутність підтвердження представництва інтересів Кароліно - Бугазської сільської ради Білгород-Дністровського району прокурором у судовій справі №495/4115/22 є одночасно підставою залишення позову без розгляду з мотивів визначених пунктом 2, 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу суд встановив наступне.

Відповідно доп.8ч.1ст.257ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Розглядаючи заяву представників відповідача в контексті національного законодавства та практики Європейського Суду з прав людини, суд враховує, що Європейський Суд застосовує такі ж вимоги верховенства права і норми Конвенції до тих справ, де прокурори діють поза сферою кримінального права.

При цьому основоположними є вимоги ст.6 Конвенції:

- право на справедливий судовий розгляд незалежним та безстороннім судом ;

- право на змагальність процесу;

- право на рівність сторін;

- право на доступ до суду з урахуванням правової визначеності, що є невід`ємним принципом положень ст.6 Конвенції, із якої випливає ряд важливих положень,що визначають роль прокурора при розгляді справ, які не відносяться до сфери кримінального права.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях посилається на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованої на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав, про що зазначено в пункті 38 у справі «Менчинська проти Росії» №42454/02, 15.01.2009 р.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За правилами частини 3 ( абзац перший ) ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави:

-у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також

- у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Інтереси держави можуть збігатися повністю,частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств.

Суд, зокрема у справі «Бацаніна проти Росії» в пункті 27 зазначив, що сторони в цивільній справі, позивач та відповідач повинні мати рівні процесуальні права. Європейський суд не виключає, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, наприклад, для захисту інтересів вразливих людей, які, ймовірно, не в змозі самі захистити свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого кола громадян або в тих випадках, коли може бути ідентифікована власність або інтереси держави потребують захисту( рішення у справі «Бацаніна проти Росії» № 8927/02 від 26 травня 2009 року).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2020 року(Справа № 922/614/19,провадження № 12-157гс19) зазначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на час звернення до суду).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті цього ж Закону).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19) та від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350цс19).

Відповідно д ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює н державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно п. 3 ч. 4 статті 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Прокурором в даній справі, як позивач вказана Кароліно-Бугазська сільська рада, а питанню щодо правонаступництва Затоківської селищної ради Кароліно-Бугазською сільською радою вже надана правова оцінка Ухвалою Верховного Суду по справі №420/3132/19 від 17.11.2021 року.

Таким чином, подана позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Отже, підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Також, судом приймається до уваги положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно частини 1 статті 6 якої, вказано, що суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року (остаточне 13 квітня 2011 року) за заявою №28924/04 у параграфі 50 зазначено, що «…суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A №18). Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд вважає, що вирішення питання стосовно повернення позовної заяви з підстав того, що Кароліно-Бугазьська сільська рада є неналежною особою в інтересах якої прокурор звернувся до суду з позовом, в підготовчому судовому засіданні є неможливою та є прерогативою виключно розгляду справи по суті, оскільки це є спірним питанням і підлягає доказуванню сторонами цивільного провадження. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача, з підстав наведених вище.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача Гамар В.І. про залишення без розгляду позовної заяви.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 257, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Гамар Валерія Івановича в інтересах ОСОБА_1 за позовною заявою Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, тел./факс: 04849-6-32-70 електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах держави в особі: Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області( 67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1, тел./факс (04851) 6-62-47 електронна пошта: до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, припинення речового права на нерухоме майно, приведення земельної ділянки допопереднього стану " відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Н.Д.Анісімова