Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Дурдинець Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ,

про припинення обтяження речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_3, звернулася в суд з позовною заявою до акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») про припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 17.06.2005 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKZ7GF02880057, відповідно до якого «ПриватБанк» зобов`язався надати позивачу кредит у розмірі 51 600 дол. США.

Позивач зазначає, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, між нею та відповідачем, на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк», було укладено договір іпотеки від 17.06.2005, згідно з яким передано в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що саме і стало підставою для внесення запису про іпотеку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

У подальшому АТ «Приват Банк» відступив право вимоги по кредитам компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», на підставі укладеного між ними договору від 19.02.2007. Саме це стало підставою для внесення запису про зміну іпотекодержателя щодо нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Коли право вимоги по кредитам було повернуто відповідачу, останній у зв`язку з наявністю заборгованості за вищевказаним кредитним договором подав позов до суду про стягнення боргу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2016 позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором MKZ7GF02880057 від 17.06.2005 в розмірі 24 593,50 дол. США, що за курсом 24,84 грн, відповідно до службового розпорядження НБУ станом на 20.01.2016 еквівалентно 611 007,85 грн, з яких: 24 020,52 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 488,00 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 82,75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2,23 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 01.06.2017 апеляційну скаргу представника позивача було відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2016 року залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, який АТ «ПриватБанк» пред`явлено до виконання.

Постановою Державної виконавчої служби від 28.01.2020 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Постановою від 29.05.2020 виконавче провадження № НОМЕР_2 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», так як боржником була повністю сплачена сума боргу відповідно до платіжних доручень.

Крім того, позивачка звертає увагу на те, що не має можливості вільно розпоряджатися нерухомим майном, оскільки з майна, переданого в іпотеку в забезпечення виконання за кредитним договором, банком не знято обтяження в формі іпотеки, через те, що при поверненні боргу по кредиту, останній не замінив іпотекодержателя в реєстрі з компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» на АТ «ПриватБанк», хоча заборгованість по кредиту стягував через суд. У той же час, компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідована без правонаступників, а тому відсутній інший (крім судового) спосіб скасування запису про іпотеку, оскільки наявність обтяження перешкоджає позивачу, як власнику майна, вільно розпоряджатись належним майном.

Посилаючись на те, що борг перед АТ «ПриватБанк» за кредитним договором сплачений у повному обсязі, позивачка просить суд припинити обтяження речових прав на нерухоме майно.

21 листопада 2022 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову, так як у процесі виконавчого провадження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 було виконано не повністю, оскільки виконувалося боржником у валюті гривня на загальну суму 614 661,85 грн трьома платежами у 2020 році, за рахунок чого утворилася недоплата в іноземній валюті у розмірі 1631,89 дол. США, а також можливість банку претендувати на стягнення 3 ? річни.

21 грудня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивачки просить не брати до уваги відзив відповідача, оскільки він поданий поза межами встановленого процесуального строку без клопотання про поновлення даного строку. Також, представником звернуто увагу на те, що позивачкою заборгованість, визначена у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 сплачена, тобто рішення виконано у повному обсязі, що свідчить про виконання нею основного зобов`язання. Крім того, належне виконання зобов`язання позивачкою на користь кредитора підтверджено платіжними документами про сплату заборгованості, у тому числі постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним і повним виконанням судового рішення.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково зазначив, що на даний момент є постанова про закінчення виконавчого провадження, яка підтверджує той факт, що рішення суду виконане в повному обсязі. Послався на відповідну практику Верховного Суду. У той час звернув увагу на те, що банк не оскаржував постанову про закінчення виконавчого провадження, а отже фактично погодився з нею.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Просила відмовити у позові, так як вимоги щодо припинення обтяження речового права на нерухоме майно недоведені та необґрунтовані з підстав, наведених у відзиві. Звернула увагу на те, що рішення суду належним чином не виконане. Гривневий еквівалент не відповідає сумі боргу в доларах. Крім цього, вказала на те, що банк має право на стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, а тому підстав для скасування обтяжень немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

17 червня 2005 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № MKZ7GF02880057, згідно з умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти готівкою через касу на термін по 16 червня 2025 року включно, у вигляді невідновлюваної лінії в розмірі 51 600,00 доларів США на купівлю 2-кімнатного будинку, за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 40 000 доларів США і на оплату страхових платежів в сумі 11 600 доларів США, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,92 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, комісії в розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, зі сплатою комісії одноразово в момент надання кредиту в розмірі 3% від суми кредиту, винагороди в розмірі, згідно з п. 1.3 договору.

Кредит надавався в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки і комісію, винагороду у визначені договором терміни.

Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором є застава - 2-х кімнатний будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

17 червня 2005 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки, згідно з умовами якого, остання надала в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № MKZ7GF02880057, в силу чого, останні мають право в разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку житлового будинку з надвірними спорудами переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця.

19 лютого 2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та « Юкрейн Мортредж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-Сі» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за договорами про іпотечні кредити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2016 року у справі № 308/3953/15-ц, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKZ7GF02880057 від 17.06.2005 в розмірі 24 593,50 дол. США, що за курсом 24,84 грн, відповідно до службового розпорядження НБУ, станом на 20.01.2016, еквівалентно 611 007,85 грн, з яких: 24020,52 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 488,0 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 82,75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2,23 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 01 червня 2017 року у справі № 308/3953/15-ц рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатсьокї області від 20 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби від 28.01.2020 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 308/3953/15, виданого 16.12.2019 Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № MKZ7GF02880057 від 17.06.2005 в розмірі 24 593,50 дол. США, що за курсом 24,84 грн, відповідно до службового розпорядження НБУ, станом на 20.01.2016 року еквівалентно 611 007,85 грн, з яких 24020,52 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 488,0 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 82,75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2,23 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

29 травня 2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець Олександром Івановичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

З інформаційної довідки № 308504651 від 30.08.2022 встановлено, що будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 1524 від 17.06.2005, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

З Державного реєстру іпотек встановлено, що на вказаний об`єкт нерухомого майна накладене обтяження № 3830675, тип обтяження: іпотека; підстава обтяження: договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити за реєстраційним номером 351 від 19.02.2007; іпотекодержатель: « Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1 PLC); іпотекодавець: ОСОБА_1 ; розмір основного зобов`язання 51 600 доларів США. Строк виконання 16.06.2025. Заставна: немає.

Згідно з платіжним дорученням № ВОРЕ7В39МВ від 27 травня 2020 року з банківського рахунку ОСОБА_1 на рахунок АТ КБ «Приватбанк» надійшло 8430,20 дол. США.

З платіжного доручення № ВОРЕ8В35UM від 28 квітня 2020 року з банківського рахунку ОСОБА_1 на рахунок АТ КБ «Приватбанк» надійшло 6588,00 дол. США.

Відповідно до платіжного доручення № ВОРЕ3В31QA від 23 березня 2020 року з банківського рахунку ОСОБА_1 на рахунок АТ КБ «Приватбанк» надійшло 7340,76 дол. США.

Оцінивши належним чином докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Однією з підстав припинення зобов`язання, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», право застави (іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 покликається на те, що боргові зобов`язання за кредитним договором № MKZ7GF02880057 виконані у повному обсязі, а тому договір іпотеки від 17 червня 2005 року, предметом якого є майнове право на житловий будинок з надвірними спорудами, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , є припиненим. Вказує, що відповідач безпідставно не знімає обтяження з вищевказаної квартири, чим спричиняє перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй нерухомим майном. На підтвердження виконання зобов`язання у повному обсязі вказує на постанову державного виконавця від 29.05.2020 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2, у межах якого виконувалось рішення суду щодо погашення заборгованості за кредитним договором № MK Z7GF02880057 від 17.06.2005 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Заперечуючи проти позовних вимог кредитор покликається на те, що основне зобов`язання не виконано належним чином, заборгованість за кредитним договором не сплачена у повному розмірі, тому відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідач надав суду платіжні доручення про перерахунок на дебетовий рахунок АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів на загальну суму 22 358,96 дол. США (три платіжні інструкції про переказ коштів у сумі 8430,20 дол. США, 6588,00 дол. США, 7340,76 дол. США)

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як встановлено судом, основне зобов`язання за кредитним договором, визначене рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2016 року у справі № 308/3953/15-ц, припинене у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином, про що свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яка в установленому законом порядку не оскаржена стягувачем за виконавчим документом.

Платіжні доручення про перерахунок коштів у розмірі (22 358,96 дол. США), що не перевищують розмір основного зобов`язання за кредитним договором (24 593,50 дол. США), на які посилався відповідач, на переконання суду, не спростовують факт виконання рішення суду у повному обсязі.

Натомість виконання рішення суду здійснювалось у встановленому законом порядку в рамках процедури, визначеної Законом України «Про виконавче провадження», і існування неоскарженої постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження з у зв`язку з повним виконанням рішення свідчить про повне виконання боржником основного зобов`язання за кредитним договором, що є наслідком припинення акцесорного зобов`язання, за змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку».

До подібних висновків дійшов Верховний суд у своїх постановах від 07 липня 2021 року у справі № 629/4356/20 (провадження № 61-5667св21), від 27 квітня 2022 року у справі № 477/33/20 (провадження № 61-2817св21).

Заперечення представника відповідача про те, що банк має право на стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, не спростовують підстав для припинення обтяження, визначених Законом України "Про іпотеку".

За ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність підстав для припинення обтяження речових прав на нерухоме майно позивача, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 12, 17, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 39, 51, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 204, 509, 526, 546, 575, 593, 599, 626 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 76-81, 223, 264, 265, 354, 447, 449 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовльнити.

Припинити обтяження речових прав на нерухоме майно - реєстраційний номер обтяження: 3830675; тип обтяження: іпотека; зареєстровано: 22.03.2007 реєстратором: приватний нотаріус Ізотова В.А., 51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 20; підстава обтяження: договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, 19.02.2007, приватний нотаріус ДМНО Козіна А.В.; об`єкт обтяження: будинок, 2-х кімнатний будинок, заг. площа 102,9 кв. м, житлова площа 38,8 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , РПВН 10033945; іпотекодержатель: " Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ" (UKRAINE MORTAGE LOAN FINANCE NO. 1 PLC); іпотекодавець: ОСОБА_1 ; розмір основного зобов`язання: 51 600 доларів США; строк виконання 16.06.2025; заставна: немає.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 12.12.2023.

Суддя Н.І. Зарева