Справа № 159/248/22
Провадження № 2/159/214/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого

судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача у справі ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , зобов`язати її звільнити від належних їй речей у вказаному житловому будинку та передати йому другий примірник ключів від будинку.

В обґрунтуванні заявленого позову позивач зазначає, що він є одноосібним власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач не є співвласником даного житла. 20.07.2021 року він надіслав відповідачу письмове повідомлення про розірвання договору найму житлового приміщення. Відповідач в свою чергу, перешкоджає йому у доступі до двох кімнат вказаного будинку, а тому він за захистом свої прав змушений звернутись до суду з даним позовом.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позов. Згідно якого, відповідач позов не визнає, прохає відмовити в повному обсязі з посиланням на те, що позивач не попереджував її про розірвання договору найму, а в матеріалах справи відсутні належні достовірні докази щодо підтвердження отримання нею повідомлення від 20.07.2021 року.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 червня 2022 року ухвалене у цивільній справі №159/248/22, провадження № 2/159/504/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 26.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області).

Сторони у справі є дітьми померлої ОСОБА_4 .

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2591.

Попереднім власником даного житлового будинку була матір сторін у справі ОСОБА_4 .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до повного задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, аналізуючи вищенаведені норми матеріального права, слід прийти до висновку, що припинення користування житлом у колишнього власника тягне за собою втрату його членами сім`ї права користування житлом. Право користування житлом для членів сім`ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло.

Відповідач ОСОБА_3 не є членом сім`ї нового власника.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідач не довела належними та допустимими доказами того, що вона має право користуватися житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Також, не довела, що між нею з попереднім власником чи позивачем, як новим власником житла був укладений договір найму чи оренди житла і вона використовує це житло на законних підставах, а відтак відсутні і підстави для застосування вимог ст.168 ЖК України до правовідносин, що склались між сторонами.

Крім цього, судом враховується те, що ОСОБА_3 з 19.03.2012 року є співвласником квартири АДРЕСА_2 де вона і зареєстрована про що свідчить Витяг з Реєстру речових прав на нерухоме май1но, а тому іншого майна не потребує.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.07.2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були співвласниками квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Як слідує з договору, посвідченого нотаріально 27.02.2012 року ОСОБА_4 частки квартири подарувала ОСОБА_3 , тобто остання стала одноосібним власником житла.

З цих підстав представник позивача пояснила, що за життя ОСОБА_4 розпорядилась своїм майном, а саме житловий будинок заповіла сину, а частку квартири подарувала ОСОБА_3 , тобто дочці.

Таке твердження сторони позивача будь-якими доказами не спростовано.

Покликання відповідача на ті обставини, що вона не була повідомлена ОСОБА_1 про необхідність припинення її користування будинку не заслуговують на увагу, оскільки це спір існує з серпня 2020 року і про це останній було повідомлено.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є інвалідом І групи ( копія довідки №127046 від 14.02.1997 року) та звільнений від сплати судового збору, а тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 247, 263, 265, 268,280-282 ЦПК України, ст.ст.317,328, 383,391 ЦК, ст.ст.9, 150,156 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 звільнити від належних їй речей кімнати у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 другий примірник ключів від житлового будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 06 лютого 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик