Провадження № 2/686/1257/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Гузовій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування, який обґрунтовує тим, що 09.01.2019 року між позивачем та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №06.02-40 к 131665. 15.10.2019 року відбувся страховий випадок, а саме сталося загоряння застрахованого автомобіля марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував в гаражному приміщенні розташованому по вул. Озерній, 20 в м. Хмельницький. Вищевказана обставина підтверджується актом про пожежу від 15.10.2019 року. Проте, страхова компанія відмовляється виплатити страхове відшкодування тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Просить суд збільшивши позовні вимоги, визнати протиправними дії та рішення оформлене листом вих. №3176 від 15.04.2020 р. Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс груп» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 згідно договору добровільного страхування транспортного засобу (Каско) від 09.01.2019 р та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) кошти страхового відшкодування у розмірі 1 488 512грн., пеню у розмірі 148 851, 20грн., три відсотки річних у розмірі 109 899, 85грн., інфляційні втрати у розмірі 574687,46грн., судові витрати 30000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 100000 грн.

29.12.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги так, як вважає, що 15.10.2019 року страховий випадок, а саме загоряння застрахованого автомобіля марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував в гаражному приміщенні розташованому по вул. Озерній, 20 в м. Хмельницький відповідно до умов зазначеного вище договору відноситься до виключень із страхових випадків і обмежень страхування. Крім цього, не встановлено причину виникнення пожежі.

Крім цього, відповідач вважає, що штрафні санкції також, не підлягають до стягнення так, як є похідними від страхового відшкодування.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

29.12.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги.

17.01.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому заперечуються мотиви на підстави невизнання позову відповідачем.

12.07.2021 року представником позивача подано заяву про зміну підстав позову.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2021 року у справі призначено судову пожежнотехнічну експертизу у кількості трьох експертів та доручено проведення Львівському НДЕКЦ УМВС України.

14.03.2022 року справу Львівським НДЕКЦ УМВС України повернуто до суду з зазначенням неможливості проведення експертизи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №1668 від 26.09.2022 року по справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.09.2022 року справу прийнято до провадження суддею Стефанишиним С.Л. в загальному провадженні та призначено у підготовче засідання.

20.10.2022 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог.

08.11.2022 року представником відповідача подано заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду 20.12.2022 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 20.01.2023 року.

02.03.2023 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 09.01.2019 року між позивачем та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № 06.02-40 к 131665. Згідно даного Договору позивач є і страхувальником і вигодонабувачем та сплачено страховий платіж у розмірі 32800 грн.

Згідно п. 2 визначено, що даний договір укладено відповідно до ЗУ «Про страхування», ліцензії серії АВ № 483132 від 01.10.2009 р., Правил добровільного страхування наземного транспорту від 28.02.2013 р.

Вимогами п.4 договору визначено, що предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону і пов`язані з володінням користуванням, та розпорядженням транспортним засобом, визначеним в п. 5 цього договору, додатковим обладнанням (надалі «ДО») визначеним в п. 6 договору.

Пунктом 9 договору визначено страхову суму у розмірі 1600000 грн., згідно п. 11. Договору страховий платіж у розмірі 32800 грн. Вимоги п.13 договору містять страхові ризики, зокрема вказано в п.13.2. протиправні дії третіх осіб (п.19.1.2 цього договору).

Згідно розділу 19, зокрема п.19.1. страховими ризиками за цим договором визнаються події, на випадок яких здійснюється страхування і які мають ознаки ймовірності та випадковості її настання до них відносяться:

19.1.2. протиправні дії третіх осіб дії третіх осіб, що кваліфікуються як злочин або адміністративне пр авопорушення відповідно до законодавства України або іншої країни, на території якої стався страховий випадок (включаючи підпал, якщо це передбачено умовами договору страхування), що спрямовані на пошкодження, знищення застрахованого ТЗ тп/або на пошкодження, знищення або крадіжку (таємне викрадення) частин, деталей, вузлів, агрегатів, приладів застрахованого ТЗ та/або ДО.

Тобто пунктом 19.1.2. визначено, що страховим випадком є протиправні дії третіх осіб спрямовані на знищення застрахованого ТЗ. Інших винятків або виключень даний пункт не містить та будь-яких відсилочних норм не містить.

Згідно розділу 22 причини відмови у виплаті страхового відшкодування» п. 22.1. страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

22.1.1. страхувальником (уповноваженою ним особою або вигодонабувачем) вчинені навмисні дії, спрямовані на настання страхового випадку, а також вчинення страхувальником (Вигодонабувачем) самогубства або замаху на самогубство, навмисне спричинення собі тілесних пошкоджень за допомогою ТЗ. Зазначена умова не поширюється на дії, пов`язані з виконанням цивільного чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації.

Згідно Розділу 14 «Причини відмови у виплаті страхового відшкодування» визначено: Правил страхування вказано, що підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є: 14.2. навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено Договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено Договір страхування, встановлюється відповідно до законодавства України. 14.3. Вчинення страхувальником фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено Договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку. 14.4. Подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет Договору страхування або про факт настання страхового випадку. 14.5. Отримання страхувальником (вигодонабувачем) повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні. 14.6. Несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. 14.7. Не виконання або неналежне виконання страхувальником обов`язків передбачених умовами Договору страхування. 14.8. Інші випадки , передбачені законом. 14.9. Повний перелік причин відмови у виплаті страхового відшкодування визначається Сторонами та зазначається в Договорі страхування».

В період дії вище зазначеного договору 15.10.2019 року відбувся страховий випадок, а саме сталося загоряння застрахованого автомобіля марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 та перебував в гаражному приміщенні розташованому по вул. Озерній, 20 в м. Хмельницький, що підтверджується актом про пожежу від 15.10.2019 року та внесено відомості до ЄРДР про кримінальне провадження за №0004878.

16.10.2019 року позивач звернувся з заявою про настання страхового випадку до відповідача, справа №33.

30.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до керівництва страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується даними заяви.

В листопаді - грудні 2019 року позивачем отримувались листи від страхової компанії про надання інформації, на які позивачем надавались відповіді з усіма запитуваними документами.

Також, в листі від 11.12.2019 р. позивачем повідомлено страховика, що станом на 11.12.2019 рік страхове відшкодування не виплачено.

У відповіді НБУ від 17.08.2020 року вказано про відсутність у страховика порушень законодавства про страхову діяльність та вказали, що страховиком було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, яке було направлено ОСОБА_1 15.04.2020 року.

У відповіді від 02.09.2020 року страхова компанія надала копію листа про прийняте рішення.

Відповідач вказує про відмову у виплаті страхового відшкодування посилаючись на п.п. 21.1.7 п. 21.1. Договору вказуючи на те, що пожежа застрахованого транспортного засобу відбулась внаслідок короткого замикання проводки та не є страховим випадком.

Згідно п. 23.10.3 п.п. 23.10.3.2. вище зазначеного договору страхування наведено порядок та формулу визначення розрахунку страхового відшкодування.

Згідно Звіту № 1/2310 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля BMW 730D реєстраційний номер НОМЕР_1 ринкова вартість легкового автомобіля BMW 730D реєстраційний номер НОМЕР_1 на 14.10.2019 р. складає 1521312 грн.

Даними висновку судової трасологічної експертизи №4.2-0406:19 від 08.11.2019 року проведеної Хмельницьким науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України 23.10.2019 року на підставі ухвали слідчого судді від 16.10.2019 року в межах кримінального провадження №0004878 підтверджується, що на навісному замку, вилученого 15.10.2019 року при огляді місця події за фактом загоряння автомобіля марки марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував в гаражному приміщенні розташованому по АДРЕСА_1 , виявлено слід дії стороннього предмету, який не придатний для ідентифікації предмету, яким залишено слід. (т.1 а.с.214-217).

Даними наступного висновку судової трасологічної експертизи №4.2-0427:19 від 13.11.2019 року проведеної Хмельницьким науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України на підставі постанови слідчого від 05.11.2019 року в межах цього ж кримінального провадження щодо дослідження частини накладного замка та ключ якими було зачинено зазначене гаражне приміщення на предмет наявності слідів втручання, запаковані у сейф пакет№7088994 підтверджується, що на торцових поверхонь кодових штифтів та внутрішніх поверхнях циліндру циліндрованого замка, наданого працівникам поліції 05.11.2019 року для проведення експертизи ОСОБА_1 , виявлено сліди у вигляді груп паралельних подряпин, а також окремих поодиноких подряпин, які розташовані під незначним кутом відносно основної групи, Встановити чи є дані подряпини слідами дії штучного ключа чи слідами втручання стороннього предмету, без штатного ключа не представляється можливим. Дані сліди непридатні для ідентифікації слідоутворюючого предмету.(т.1а.с.214-222).

Висновком судової експертизи №1 від 14.01.2020 року проведеної Хмельницьким науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України на підставі постанови слідчого від 23.12.2019 року в межах цього ж кримінального провадження щодо дослідження сімнадцяти та двадцяти трьох фрагментів електричних провідників згорілого автомобіля ОСОБА_1 підтверджується, що на чотирьох вилучених електричних провідниках, виявлено оплавлення металу, які відповідають таким, що виникли внаслідок короткого замикання.

Шість оплавлень на вилученому електричному провіднику, виникли при короткому замиканні, яке проходило в умовах розжареного зовнішнього середовища, що відповідає вторинному короткому замиканню.

Три оплавлення на вилучених електричних провідниках, виникли при короткому замиканні, яке проходило в умовах з достатнім вмістом кисню у зовнішньому середовищі, що відповідає первинному короткому замиканню.

Визначити умови, в яких проходило коротке замикання, за мікроструктурою двох оплавлень на вилученому електричному провіднику неможливо через їх тривале перебування у зоні високих температур, близьких до температури плавлення міді. (т.1. а.с.223-228).

Даними проведеної судової пожежно-технічної експертизи №253/06.21 від 30.06.2021 року проведеної судовим експертом Лиценко Михайлом Володимировичем за зверненням ОСОБА_1 підтверджується, що оскільки осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння) в автомобілі марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код: НОМЕР_3 знаходиться на його зовнішній поверхні, а саме передньої правової частини, яка була облита інтенсифікатором горіння (горючою рідиною). Власне осередок пожежі утворився після привнесення в зону, де була наявною на той час пароповітряна суміш використаної (розлитої) горючої рідини в суміші з киснем повітря, при застосуванні джерела запалення достатньої здатного до її запалення, то причиною виникнення пожежі автомобіля марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код: НОМЕР_3 , являється привнесення стороннього джерела запалювання (полум`я сірника, запальнички, гноту тощо) за попереднього зливання інтенсифікатору горіння (горючої рідини), у місце встановленого за результатами проведення дослідження осередку пожежі (по усій облитій інтенсифікатором горіння поверхні кузова автомобіля).

Коротке замикання електричної проводки автомобіля марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код: НОМЕР_3 , не являється причиною пожежі, оскільки такого явища у досліджуваному випадку не відбулось.(т.1 а.с.173-184).

Даними проведеної судової пожежно-технічної експертизи №1327/1493/21-23 від 15.11.2021 року проведеної в межах зазначеного кримінального провадження підтверджується, що осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння автомобіля марки «BMW» моделі «730D» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код: НОМЕР_3 яка мала місце 15.10.2019 року близько 04:50 год. в гаражному приміщенні розташованому по АДРЕСА_1 знаходився на даху кузова, капоті та його моторному відсіку, які облиті інтенсифікатором горіння.

Причиною виникнення пожежі зазначеного автомобіля послужило привнесення джерела запалювання (полум`я, сірника, запальнички, гноту тощо) у місце встановленого за результатами проведеного дослідження осередку пожежі після попереднього заливання інтенсифікату горіння (горючої рідини) на дах кузова, капот та його моторний відсік (т.2 а.с.3-11).

Суд вважає, що наведений розрахунок позивачем розміру страхового відшкодування у розмірі 1488512 грн., є правильним відповідає обставинам справи та заподіяній шкоді та підлягає стягненню з відповідача.

Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування було прийнято відповідачем 15.04.2020 р., а позов подано 02.11.2020 р.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов`язаний: 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до п. 25.2. Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність, відповідно до законодавства України. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діє під час виникнення заборгованості, від суми, що підлягає сплаті, за кожен день затримки, але не більше 10 % заборгованості.

Суд вважає, що розрахунок пені за період з 16.04.2020 р. по 01.10.2022 р. на заборгованість в розмірі 1488512 грн. наведений позивачем є вірним та відповідає обставинам справи становить 365802,13 грн., проте, з огляду на норму п.25.2. договору граничного розміру пені (10% від суми заборгованості) тому з відповідача підлягає стягненню пеня (1488512 грн. х10 %) у розмірі 148851,20 грн.

Розрахунок 3% відсотків річних з 16.04.2020 по 31.12.2020 року (260 днів) становить 31722,39 грн.(1488512 х 3 х 260 / 366 / 100); з 01.01.2021 по 31.12.2021 рік (365 днів) становить 44655,36 грн.(1488512 х 3 х 365 / 365 / 100) та з 01.01.2022 по 01.10.2022 рік (274 дні) становить 33522,11 грн. (1488512 х 3 х 274 / 365 / 100). За весь період з 16.04.2020 по 01.10.2022 рік розмір 3% річних становить 109899,85 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

На думку суду є правильним розрахунок індексу інфляції наведений позивачем у заяві про збільшення позовних вимог за весь період = 1.3860818 (травень 2020 р. року - 100.3%, червень 2020 р. року - 100.2%, липень 2020 р. року - 99.4%, серпень 2020 р. року - 99.8%, вересень 2020 р. року - 100.5%, жовтень 2020 р. року - 101%, листопад 2020 р. року - 101.3%, грудень 2020 р. року - 100.9%, січень 2021 р. року - 101.3%, лютий 2021 р. року - 101%, березень 2021 р. року - 101.7%, квітень 2021 р. року - 100.7%, травень 2021 р. року - 101.3%, червень 2021 р. року - 100.2%, липень 2021 р. року - 100.1%, серпень 2021 р. року - 99.8%, вересень 2021 р. року - 101.2%, жовтень 2021 р. року - 100.9%, листопад 2021 р. року - 100.8%, грудень 2021 р. року - 100.6%, січень 2022 р. року - 101.3%, лютий 2022 р. року - 101.6%, березень 2022 р. року - 104.5%, квітень 2022 р. року - 103.1%, травень 2022 р. року - 102.7%, червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%).

Отже, інфляційні нарахування з 16.04.2020 по 01.10.2022 складають 574 687,46 грн.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 16.04.2020 р. по 01.10.2022 р. у розмірі - 148851,20 грн., 3% річних за період з 16.04.2020 р. по 01.10.2022 р. у розмірі 109899,85 грн., інфляційні втрати за період з 16.04.2020 р. по 01.10.2022 р. у розмірі 574687,46 грн., разом - 833438,51 грн.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права

Проаналізувавши розділ 22 договору, розділ 14 Правил страхування та ст. 26 ЗУ «Про страхування» суд вважає, що у відповідача були відсутні будь-які підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Крім цього, в розділі розділу 22 договору відсутні умови, які вказували на наявність у страховика права на відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.21.1. або розділ 21 договору.

Тому, рішення Страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 21.1. п.п. 21.1.7. договору є необґрунтованим та не відповідає його умовам, Правилам страхування та Закону.

Суд приходить до висновку, що п.21.1.7. п.21.1. суперечить п.6.1.26. Правил страхування, а так як договір повинен відповідати правилам страхування (ст. 16 ЗУ «Про страхування»), то в даному випадку мають застосовуватись саме умови правил, з якими позивача було ознайомлено.

В п. 19.1.2. (де вказано про страховий ризик протиправні дії третіх осіб, в тому числі підпал) не вказано про будь-які виключення з посиланням на п. 21 договору.

Вищевказаний Договір в Розділі 13, п. 13.2. та в п. 19.1.2. не містить виключень та будь-яких послинь на п. 21.1.7. договору, розділ 22 договору норми Правил страхування та Закон не містить такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування та будь-яких посилань на п.21.1.7. Договору тому суд вважає, що будь-яких підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу не було Тим більше, що строк експлуатації позивачем та власником ТЗ не перевищує 3 років, що ще раз вказує на не обгрунтованість дій відповідача, порушення прав споживача та навмисне затягування виплати страхового відшкодування.

Зважаючи на вище викладене, беручи до уваги висновки зазначених експертиз в сукупності суд приходить до висновку, що мав місце підпал автомобіля позивача тобто настав страховий випадок, передбачений вимогами укладеного договору добровільного страхування та є підставою для визнання протиправними дії та рішення оформленого листом вих. №3176 від 15.04.2020 р. Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 згідно договору добровільного страхування транспортного засобу (Каско) від 09.01.2019 р. та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 1 488 512грн., пені у розмірі 148 851, 20грн., три відсотки річних у розмірі 109 899, 85грн. та інфляційних витрат.

Судом не береться до уваги позиція представника відповідача щодо невизнання позовних вимог через відсутність страхового випадку, обумовленого договором страхування та спростовується дослідженими висновками судових пожежнотехнічних експертиз в їх сукупності з доказами, що знаходяться в матеріалах справи.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно п. 6, 7-1 ст.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» 6) ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів;

7-1) споживач фінансових послуг - фізична особа, яка отримує або має намір отримати фінансову послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю».

Згідно ч.1 ,2 ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів» «Законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами».

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» «Відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом».

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 на думку суду є споживачем фінансової послуги (страхових послуг), тому у даних правовідносинах застосуванню підлягає законодавство про захист прав споживачів.

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст. 1 Закону України "Про страхування" передбачає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачає, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ч.1 ст. 16 ЗУ «Про страхування» «Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.3 ст. 16 ЗУ «Про страхування» передбачено, що договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя ; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. Уповноважений орган має право встановлювати додаткові вимоги до договорів страхування життя та договорів страхування майна фізичних осіб.

Ч.2 ст. 16 ЗУ «Про страхування» визначено, що договори страхування укладаються відповідно до правил страхування».

Ст. 17 ЗУ «Про страхування» визначено, що « Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Правила страхування повинні містити: предмет договору страхування; порядок визначення розмірів страхових сум та (або) розмірів страхових виплат; страхові ризики; виключення із страхових випадків і обмеження страхування; строк та місце дії договору страхування; порядок укладення договору страхування; права та обов`язки сторін; дії страхувальника у разі настання страхового випадку; перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків; порядок і умови здійснення страхових виплат; строк прийняття рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат; причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування; умови припинення договору страхування; порядок вирішення спорів; страхові тарифи за договорами страхування іншими, ніж договори страхування життя; страхові тарифи та методику їх розрахунку за договорами страхування життя; особливі умови.

У разі, якщо страховик запроваджує нові правила страхування чи коли до правил страхування вносяться зміни та (або) доповнення, страховик повинен подати ці нові правила, зміни та (або) доповнення для реєстрації до Уповноваженого органу.

Уповноважений орган має право відмовити у видачі ліцензії та реєстрації правил чи змін та (або) доповнень до них, якщо подані правила страхування або зміни чи доповнення до них суперечать чинному законодавству, порушують чи обмежують права страхувальника або не відповідають вимогам цієї статті».

Згідно ст. 26 ЗУ «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку».

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

5. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з витрат на проведення судової пожежно-технічної експертизи №253/06.21 від 30.06.2021 року сумі 30000 грн., згідно акту здачі приймання робіт від 30.06.2021 року та на підставі платіжних квитанцій від 09.06.2021 року та від 30.06.2021 року сплачені позивачем за проведення експертизи відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд вважає, враховуючи тривалий судовий розгляд, складність справи, поданий договір про надання правничої допомоги від 10.01.2017 року з додатковими угодами до нього від 28.08.2019 року,15.06.2020 року, 05.10.2022 року, акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 07.02.2023 року в сумі 100000 грн. з звітом про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці та розгляді справи в суді, а також подані відповідачем заперечення щодо розміру визначити витрати на професійну правничу допомогу при досудовій роботі, підготовці до розгляду та розгляді справи (в підготовчому судовому провадженні та усіх засіданнях та судових засіданнях по суті) в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області визначити правничу допомогу по справі у розмірі 90000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 99, 209, 212, 214-216 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та рішення оформлене листом вих. №3176 від 15.04.2020 р. Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу (Каско) від 09.01.2019 р.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) кошти страхового відшкодування у розмірі 1 488 512 грн., пеню у розмірі 148 851, 20 грн., три відсотки річних у розмірі 109 899, 85 грн., інфляційні втрати у розмірі 574 687,46 грн., судові витрати 30000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 90000 грн., разом 2 441 950, 51 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09.03.2023 року.

Суддя С. Стефанишин