Ухвала

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 334/2184/20

провадження № 61-595ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції

(м. Суми), приватний нотаріус Медвєдєва Валентина Іванівна, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля укладеним, виключення

з акту опису майна та зняття арешту з автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду

з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк»), треті особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Шевченківський ВДВС у м. Полтаві), приватний нотаріус Медвєдєва В. І., Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області (далі - Регіональний СЦ МВС в Полтавській області), в якому просили суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки CITROEN JUMPY 2002 року випуску, держаний номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09 серпня 2019 року; виключити вказаний автомобіль з акту опису майна, складеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Полтаві; зняти арешт з автомобіля марки CITROEN JUMPY 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , накладеного постановою про накладення арешту майна боржника від 26 листопада 2019 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду

від 08 червня 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , АТ «ІДЕА БАНК», треті особи: Шевченківський ВДВС у м. Полтаві, приватний нотаріус Медвєдєва В. І., Регіональний СЦ МВС в Полтавській області, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля укладеним, виключення з акту опису майна та зняття арешту з автомобіля відмовлено.

10 січня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2022 року (надійшла до суду 12 січня

2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 17 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: сплатити судовий збір; надати докази на підтвердження поважності пропуску строку подачі касаційної скарги; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

01 лютого 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 на усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 17 січня

2023 року, та клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що він є учасником бойових дій, а отже звільнений від сплати судового збору.

У клопотанні про поновлення строку подачі касаційної скарги

ОСОБА_1 вказав, що копію постанови Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2022 року він отримав 17 листопада 2022 року. За правовою допомогою не звертався, оскільки працює на державній службі у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» з графіком роботи одна доба через дві доби та залучається до додаткових обов`язків у зв`язку зі збройною агресією, по охороні осіб, які відбувають покарання.

Також, як на підставу пропущення строку подачі касаційної скарги, послався на те, що м. Запоріжжя віднесено до території, де проводяться активні бойові дії.

На підтвердження клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги заявник не надав жодного доказу.

Верховний Суд не бере до уваги пояснення заявника щодо сплати судового збору, та не може прийняти до розгляду дану касаційну скаргу, оскільки заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 17 січня 2023 року, та не сплатив судовий збір.

Посилання заявника на те, що він звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, Верховний Суд відхиляє виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних

з порушенням їхніх прав.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має врахувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_1 оскаржує судові рішення у справі за його позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля укладеним, виключення

з акту опису майна та зняття арешту з автомобіля, тобто зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав заявника саме за його статусом як учасника бойових дій.

У зв`язку з викладеним, відсутні підстави для звільнення заявника від сплати судового збору, як учасника бойових дій, у даній конкретній справі.

Також, заявником не виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 17 січня 2023 року в частині надання доказів поважності пропуску строку подачі касаційної скарги.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 узагальнено посилається, як на причину пропуску строку, на введення воєнного стану та на зайнятість на роботі. Заявником не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив поважність пропуску строку подачі касаційної скарги більш ніж на 170 днів.

Крім того заявником не виконані вимоги пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України та не додані копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України, у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки станом на 02 лютого 2023 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2023 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2022 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць