Справа № 466/218/23
Провадження № 2-с/466/3/23
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«20» січня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/218/23,

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 05 січня 2023 року у справі № 466/218/23.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заявлені вимоги ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є необґрунтованими. Вона, ОСОБА_1 , з 15 травня 2015 року не користується послугами ЛКП «Залізничнетеплоенерго» у зв`язку із відключенням її квартири від мережі ЦО (теплопостачання) шляхом видимого розриву, про що складено відповідний акт. Відтак, просить скасувати судовий наказ від 05 січня 2023 року у справі № 466/218/23 та стягнути із ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на її користь судові витрати у розмірі 164,20 грн.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 05 січня 2023 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/218/23 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" заборгованість за теплову енергію у розмірі 5 098,02 грн. за період з 01.11.2019 по 30.09.2022 та 248,10 грн. судового збору.

Встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 05 січня 2023 року у справі №466/218/23.

Щодо вимоги боржника ОСОБА_1 про стягнення на її користь суми судових витрат у розмірі 164,20 грн., виходжу з такого.

За змістом частини третьої статті 171 ЦПК України законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу.

Боржником клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлялося.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( частина 1 статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

За вказаних обставин заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на її користь сплачених судових витрат у розмірі 164,20 грн. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити частково.

Судовий наказ від 05 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» заборгованості за теплову енергію у розмірі 5 098,02 грн. та 248,10 грн. судового збору скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» на її користь судових витрат у розмірі 164,20 грн.

Роз`яснити Львівському комунальному підприємству «Залізничнетеплоенерго» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська