Справа №375/466/23
Провадження №2/375/177/23
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід

09 березня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі головуючої судді Чорненької О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Столичного округу та Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (незаконною порубкою дерев), -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2023 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Столичного округу та Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (незаконною порубкою дерев).

Позов обгрунтовано тим, що вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до зазначеного вироку, судом встановлено, що незаконними діями ОСОБА_1 державі Україна, в особі Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" заподіяно шкоду на загальну суму 29549 гривень 19 копійок, що згідно з частиною першою Примітки до статті 246 КК України є істотною шкодою, так як у двадцять і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Крім того, відповідно до зазначеного вироку, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 КК України та погодився із фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вимогами частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І.

09 березня 2023 року суддею, відпоповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України подано заяву про самовідвід з тих підстав, що у її провадженні перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у незаконній порубці дерев, за результатами розгляду якого нею було винесено щодо останнього обвинувальний вирок.

За таких обставин яке б рішення не ухвалив суд під головуванням судді Чорненької О.І., воно заздалегідь буде викликати сумніви у безсторонності судді, що є підставою для заявлення самовідводу.

Заява про самовідвід судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що у провадженні судді Чорненької О.І перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 КК України, за фактом незаконної порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду державі Україна, в особі Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" на загальну суму 29549 гривень 19 копійок.

Вироком, винесеним судом під головуванням судді Чорненької О.І., затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_1 .. Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_1 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 КК України та погодився із фактичними обставинами, вчинення ним незаконної порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду на загальну суму 29549 гривень 19 копійок, які були викладені в обвинувальному акті.

Згідно з частиною другою статті 40 ЦПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього кодексу (ч.3 ст. 40 ЦПК).

Відповідно до вимог частини 5 статті 40 ЦПК, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Встановлено, що на час подання заяви про самовідвід у суді здійснює правосуддя менше трьох суддів, а тому розгляд заяви про самовідвідвід здійснюється суддею, який розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений статтями 36, 37 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), відповідно до якого незалежність суддів є невід`ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону.

Поняття незалежності охоплює можливість суддів приймати самостійні рішення виходячи із конкретної ситуації, керуючись вимогами закону та власною правосвідомістю і сумлінням, без вказівок та наказів. Незалежність суддів забезпечує реалізацію принципу верховенства права, який включає таку складову як право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді.

Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року «Веттштайн проти Швейцарії»).

З практики ЄСПЛ випливає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею четвертою Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя зобов`язаний взяти самовідвід у випадках, передбачених законом. Суддя заявляє про самовідвід, якщо: (а) суддя висловив свою позицію по суті справи, яка перебуває у нього на розгляді; (б) суддя володіє доказами, які мають відношення до справи, що перебуває у нього на розгляді; (в) раніше при розгляді цього ж предмета спору суддя виступав у якості адвоката, прокурора, представника сторони, свідка; (г) чоловік (дружина) судді або близький родич когось із них бере участь у справі в якості прокурора, адвоката, експерта, спеціаліста, свідка, сторони, третьої особи або їх представників; (д) суддя або члени його родини зацікавлені в рішенні у справі, яка перебуває у нього на розгляді.

Бангалорські принципи діяльності судді, схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, передбачають принцип об`єктивності судді як необхідну умову для належного виконання останнім своїх обов`язків.

Так, об`єктивність має виявлятися не лише у змісті винесеного рішенн, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Так, серед вказаних випадків зокрема є:

(а) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається;

(b) раніше при розгляді цього самого предмета спору судд явиступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок;

(с) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

У рішенні ЄСПЛ від 25.11.2021, у справі «Муча проти Словаччини», зазначено, що питання щодо неупередженості судді виникає, коли попереднє рішення вже містить детальну оцінку ролі особи, яка згодом була засуджена у злочині, вчиненому кількома особами, і, зокрема, коли попереднє рішення містить конкретне твердження про причетність заявника або коли враховано, що особа, засуджена згодом відповідала всім критеріям, необхідним для вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи обставини конкретної справи, такі елементи можуть розглядатися як ті, що вирішують питання про винуватість особи, яка розглядається в подальшому провадженні, і, таким чином, може призвести до об`єктивно обґрунтованих сумнівів у тому, що національний суд має неупереджену думку щодо суті справи відносно особи, яку судили згодом на початку судового розгляду (абз. 4 п. 49 вказаного рішення ЄСПЛ).

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З урахуванням викладеного, враховуючи підстави заявлення суддею самовідводу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумнівів щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, оскільки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 КК України перебувало у провадженні судді Чорненької О.І. та судом під її головуванням було винесено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_1 , що дає підстави сумніватися в неупередженості судді Чорненької О.І. при розгляді зазначеної цивільної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід судді підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Чорненької Олени Іванівни у справі №375/466/23 - задовольнити.

Передати цивільну справу №375/466/23 за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Столичного округу та Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (незаконною порубкою дерев), до канцелярії Рокитнянського районного суду Київської області для повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА