Справа №359/9072/22
Провадження №2/359/784/2023
УХВАЛА

6 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сінькевича В.А.,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення заборгованості по заробітній платі

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з відповіддю на відзив, в якій він просить визнати поважними причини пропуску подання відповіді на відзив та приєднати цей процесуальний документ до матеріалів.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечує проти вжиття означених процесуальних заходів та посилається на те, що представником позивача не наведено жодної поважної причини для поновлення йому строку. Про наявність відзиву позивач та його представник ОСОБА_1 дізналися ще 11 січня 2023 року, тобто на попередньому судовому засіданні. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у визнанні поважними причини пропуску подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.4 ст.179 ЦПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно з п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України цей принцип полягає у тому, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Зі змісту резолютивної частини ухвали судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 грудня 2022 року (а.с.59) вбачається, що позивачу був встановлений строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. 12 січня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, зокрема з відзивом, поданим ДП «МА «Бориспіль». Ця обставина підтверджується відповідним дописом на його заяві (а.с.91). З наступного дня розпочався 5-денний строк для подання відповіді на відзив. Перебіг цього процесуального строку закінчився ще 18 січня 2023 року. Натомість, зі змісту дописів, що містяться на аркушах відповіді на відзив, вбачається, що вказаний процесуальний документ був сформований в системі «Електронний суд», а відтак вважається поданим, лише 5 лютого 2023 року. Ця обставина свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1 подав відповідь на відзив після закінчення процесуального строку, передбаченого ч.4 ст.179 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що строк на подання відповіді на відзив був закінчений, за правилом ч.2 ст.127 ЦПК України вказаний процесуальний строк не може бути продовжений. Оскільки він не вважається таким, що встановлений законом, ч.1 ст.127 ЦПК України не поширюється на процесуальні правовідносини. Тому суд не повноважений поновлювати пропущений процесуальний строк, навіть попри причини, повідомлені представником позивача ОСОБА_1 .

З огляду на це, суд висновує, що підстави для поновлення представнику позивача ОСОБА_1 строку для подання відповіді на відзив відсутні. Тому відповідь на відзив належить залишити без розгляду.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

Відповідь на відзив, подану представником позивача Целіковим Владіленом Володимировичем, залишити без розгляду.

На підставі п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України роз`яснити представнику позивача ОСОБА_1 , що він має право подати докази, приєднані до відповіді на відзив, в порядку, передбаченому ст.83 ЦПК України.

Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню та набирає законної сили в день її оголошення.

Суддя О.Ю. Семенюта