Справа № 242/838/22
Провадження № 2/242/37/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
25 січня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., розглянувши в порядку спрощеного заочного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу, -
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.09.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їхньому задоволенні
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу меблів з розстрочкою платежу № 301021, відповідно до пп. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець, в порядку та на умовах визначених цим договором, зобов`язується прийняти та оплатити набір меблів Диван Бенефіт 44, кухонний куток Атлант, ліжко Верса 1,6х2,0, матрац Епсилон 1,6х1,0, стел. Домбо, стіл Флот, прихожу Паралель.
У відповідності до пункту 4.1 Договору право власності на Товар, відповідно до даного Договору, переходить від Продавця до Покупця з моменту здійснення Покупцем повного розрахунку за товар, у відповідності з п. 2.3 цього Договору.
Згідно до пункту 4.2 Договору встановлено, що ризики випадкової втрати чи пошкодження товару переходять від продавця до покупця з моменту фактичної передачі товару.
Відповідно до пункту 4.3 Договору як тільки покупець отримав товар, він повинен обов`язково перевірити всі скляні елементи, фасади та дзеркала на предмет дефектів і цілісності. Якщо заздалегідь не були перевірені скляні елементи і дзеркала, продавець не несе відповідальність за їх цілісність після доставки. Претензії щодо цілісності та якості товару у даному випадку не приймаються.
За приписами п. 4.4 Договору в разі випадкової неповної (некомплектної) доставки товару по вині продавця, доставки товару іншого кольору або при наявності браку на товарі, на накладній робиться відповідний запис. В найкоротші терміни продавець здійснює заміну або допоставку некомплектного товару. У цьому разі покупець не звільняється від своїх зобов`язань по п. 2.3.
У відповідності до п. 7 Договору за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору. Покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення. За відмову від отримання або в разі необґрунтованого повернення товару, покупець сплачує штраф в розмірі п`ятдесят відсотків вартості не отриманого або повернутого товару. Продавець несе відповідальність за нестачу, ушкодження упаковки і пов`язане з цим зниження якості товару тільки в тому випадку, якщо нестача та/або ушкодження упаковки відбулися з його вини та до передачі товару покупцю. Продавець не несе відповідальності за погіршення якості товару або його властивостей (дії, впливу), що виникли після приймання покупцем товару. В разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 2 цього договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь продавця крім суми заборгованості сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним договором. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. У разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного цим договором більше 5 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 30% від суми несвоєчасно сплаченого товару. Сторона звільняється від відповідальності за частково або повне невиконання зобов`язань за цим договором у випадку, якщо таке невиконання було спричинене форс-мажорними обставинами, які виникли після підписання цього договору та не могли бути відвернені розумними діями сторін. Форс-мажорні обставини означають надзвичайні обставини, яких не можна запобігти за існуючих обставин. До таких надзвичайних обставин входять страйк, повінь, пожежа, землетрус, війна, дії українських та іноземних урядових органів, але не обмежуються цим. Сторона, що зазнала впливу таких дій не пізніше п`яти днів від дати їх початку повинна повідомити іншу сторону. Існування форс-мажорних обставин звільняє сторону, яка підпала під їх дію від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором, але не звільняє від обов`язку виконати свої зобов`язання.
Згідно до акту приймання-передачі товару від 30.10.2021 року, згідно до якого відповідно до умов вищезазначеного договору продавець передав, а покупець прийняв наступний товар: Диван Бенефіт 44, кухонний куток атланта, ліжко. Підписанням цього Акту продавець та покупець підтверджують факт поставки товару. Цей акт чинний із дати його підписання сторонами. Покупець не має жодних претензій до прийнятого товару, акт укладений у двох оригінальних примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін, і є невід`ємною частиною договору.
Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Частиною 1 ст. 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено з матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали 30.10.2021 року договір купівлі-продажу меблів з розстрочкою платежу № 301021, а саме: Диван Бенефіт 44, кухонний куток Атлант, ліжко Верса 1,6х2,0, матрац Епсилон 1,6х1,0, стел. Домбо, стіл Флот, прихожу Паралель.
Згідно до акту приймання-передачі товару від 30.10.2021 року позивач передав відповідачу наступний товар: Диван Бенефіт 44, кухонний куток атланта, ліжко.
Суд звертає увагу, що відповідно до підпункту 4.4 Договору від 30.10.2021 року встановлено, що в разі випадкової неповної (некомплектної) доставки Товару по вині Продавця про це робиться відмітка в накладній, в найкоротші терміни Продавець здійснює допоставку некомплектного товару. У такому разі покупець не звільняється від своїх зобов`язань по п. 2.3. Однак враховуючи зазначені вимоги договору відповідач не звільняється від виконання своїх зобов`язань за договором щодо оплати товару, виключно, у разі виконання своїх зобов`язань продавцем за договором купівлі-продажу та здійсненні повної передачі (допоставки) товару покупцеві.
В свою чергу належних та допустимих доказів про повну поставку, передачу чи допоставку товару відповідачу, згідно до переліку товарів зазначених у пункті 1.1 Договору, позивачем не надано, а також інших документів на підтвердження виконання пункту 3.1 Договору щодо передачі товару у повному обсязі або допоставки товару, визначеного у договорі, до суду по день розгляду справи не надходило.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором №301021 купівлі-продажу меблів з розстрочкою платежу від 30.10.2021 року підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача 7030,00 грн.
Щодо вирішення питання стосовно стягнення штрафних санкцій, то суд виходить з наступного.
За статтею 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Користування чужими грошовими коштами у розумінні статті 536 ЦК України це прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з Договору купівлі-продажу меблів з розстрочкою платежу № 301021 від 30.10.2021 року укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторонами було оговореним, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору. Покупець за несвоєчасну оплату Товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення (п. 7.1 Договору). В разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 2 цього Договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь продавця крім суми заборгованості сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним договором. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 7.5 Договору).
Згідно до розрахунку, наведеного у позові, позивач просить стягнути за період з 31.12.2021 року по 17.02.2022 року інфляційні витрати у розмірі 325,00 грн., сорок вісім відсотків річних у розмірі 1610,96 грн., та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 628,77 грн.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також що позивач просить стягнути інфляційні витрати з 31 грудня 2021 року по 17 лютого 2022 року, то стягненню з відповідача підлягає 91,39 грн. виходячи з такого розрахунку: 7030,00 грн. * (101,30 : 100) 7030,00 грн. = 91,39 грн.
Також, за вказаний період наявні підстави для стягнення 48 річних у розмірі 453,00 грн. (7030,00 грн. * 48*49/100/365), а також подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 176,81 грн. ((7030,00*(2*9,00/365)*21/100) + (7030,00*(2*10,00/365)*27/100)).
Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків з урахуванням індексу інфляції, 48 відсотків річних та пені підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача збитків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 91 грн. 39 коп., 48 відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 453 грн. 00 коп., пені у розмірі 176 грн. 81 коп.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та слід стягнути з відповідача заборгованості за договором №301021 від 30.10.2021 року у розмірі 7030,00 грн., збитків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 91 грн. 39 коп., 48 відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 453 грн. 00 коп., пені у розмірі 176 грн. 81 коп.
Вирішуючи питання позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн., суд дійшов до наступного.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За приписами статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Наведені правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 690/408/17.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем, на підтвердження витрат на правову допомогу, було надано договір про надання правничої допомоги від 02.08.2021 року укладеного між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Цимбалюк С. С., акт приймання-здачі виконаних робіт від 17.02.2022 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордера від 17.02.2022 року № 17/22.
З огляду на зазначене, враховуючи понесенні витрати позивачем на правову допомогу у розмірі 3500 грн. суд з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, вважає необхідними стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, що складає у розмірі 984,20 грн. (3500,00 грн. *28,12% /100%).
У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою закріплені ставки судового збору, за подання до суду фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на 28,12 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, 28,12 % від 992,40 грн. становить 279,06 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 133, 141, 223, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором №301021 від 30.10.2021 року у розмірі 7030 (сім тисяч тридцять) грн. 00 коп., збитки з урахуванням індексу інфляції у розмірі 91 (дев`яносто одна) грн. 39 коп., 48 відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 453 (чотириста п`ятдесят три) грн. 00 коп., пені у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 81 коп.
В іншій частині позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 984 (дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 279 (двісті сімдесят дев`ять) грн. 06 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя Н.О. Хацько