Провадження № 6/686/47/23
УХВАЛА

17 січня 2023 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

за участі секретаря - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький заяву Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року Головний державний виконавець подану заяву мотивує тим, постановою про відновлення виконавчого провадження від 06.06.2019 року, яка була винесена на підставі постанови начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 06.06.2019 року державним виконавцем було відновлене виконавче провадження № 46142934 з примусового виконання виконавчого листа № 686/23880/13, що виданий 14 січня 2015 року Хмельницьким міськрайонний судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 403 954, 7 грн. та 3441.0 грн. судового збору.

22.12.2015 року вказане виконавче провадження було завершене згідно п.10 ч.1, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на той час) та виконавчий лист направлений за належністю до Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

31.12.2015 року державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження. При відправці з одного відділу ДВС до іншого виконавчий лист був втрачений.

Так як постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2015 року скасована постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 06.06.2019 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не поновлювався.

Відповідно до ч. 17.4 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України, п.10 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Просить видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа для виконання.

В судове засідання представник заявника не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, просить розглянути подану заяву за відсутності повноважного представника.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином. Подала заперечення, в яких зазначає про те, що орган Державної виконавчої служби вже двічі звертався з аналогічними заявами, і ухвалами Хмельницького міськрайонного сулу від 24 червня 2019 року та 27 березня 2020 року йому було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 403 954.7 грн., питання про поновлення пред`явлення виконавчого листа до виконання державним виконавцем не ставилось.

У вказаній заяві державним виконавцем не наведено жодного доказу втрати виконавчого листа при передачі його з одного відділу ДВС до іншого та не наведено поважних причин для поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Підставами для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є пред`явлення виконавчого документа до виконання та надання судом, який розглядав справу відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду. Строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 22.12.2018 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином.

Суд, перевіривши матеріали заяви, дослідивши надані докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Встановлено, що рішенням Апеляційного Суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2014 року скасовано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 403 954, 70 грн., у задоволенні решти вимог відмовлено.

На підставі цього рішення суду представнику стягувача видано виконавчий лист 14 січня 2015 року для пред`явлення його до виконання.

Постановою старшого державного виконавця ДВС м. Хмельницький від 06.06.2019 року відновлено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 403 954, 7 грн. та 3 441,0 грн. судового збору

12 червня 2019 року старший державний виконавець звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа просив видати дублікат виконавчого листа у зв`язку із втратою виконавчого листа, мотивував його втрату звільненням державного виконавця, зміною дислокації, перерозподілом виконавчих проваджень, котра ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24 червня 2019 залишена без задоволення. Питання про поновлення строку представник ДВС не ініціював.

Означена ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

18 листопада 2019 року старший державний виконавець Першого відділу ДВС м. Хмельницький повторно звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 березня 2020 року подання про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

Згідно положень частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2019 у справа № 5/229-04, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

За змістом частини першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження (в редакції 1999 року) - один рік.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Постановою старшого державного виконавця Другого міського відділу ДВС від 31.12.2015 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 686/23880/13 р., виданого 14.01.2015 року.

Проведенням службової перевірки встановлено, що 26.01.2015 року вказане виконавче провадження було відкрито та постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам.

22.12.2015 року згідно п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на той час) було закінчене, а виконавчий документ направлений до Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ. При направленні вказаного документа за належністю не надано належних документів для проведення виконавчих дій, про що Другим міським відділом ДВС винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

З цих підстав 06.06.2019 року винесено постанову по відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Разом з цим, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Пред`явивши виконавчий лист щодо для виконання та будучи обізнаним про строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач має проявити належну добросовісність та заінтересованість у виконанні судового рішення, зокрема з розумним інтервалом часу вживати заходів щоб дізнатись про стан відомих виконавчих проваджень.

Як вбачається із матеріалів справи державний виконавець звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у січні 2022 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У поданій заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання державний виконавець не посилається взагалі на будь-які причин пропуску такого строку, і поважності такого строку не навів.

Такі ж висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №616/4465/12 (провадження №61-25805св18), що має бути враховано судом при ухваленні рішення (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено через бездіяльність стягувача, об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні.

Так, згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу наведених норм права, можливість поновлення пропущеного строку, законодавець пов`язує з оцінкою судом поважності причини його пропуску та конкретних обставин, які повинен довести стягувач.

Такі обставини повинні бути істотними, об`єктивно непереборними чи незалежними від волевиявлення особи, внаслідок чого своєчасна реалізація права особи пред`явити виконавчий документ до виконання у визначений строк стала істотно ускладненою або неможливою.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин і характеру цих причин, підтверджених належними та допустимими засобами доказування, зробити висновок про їх поважність і можливість поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проте, з поданих матеріалів жодної причини пропущення такого строку заявник не зазначив.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленого законом.

Отже, з метою виконання судового рішення, особа (стягувач) повинна, проявляючи розумну обачність щодо наслідків не вчинення цієї дії протягом визначеного строку, вчинити всі залежні від неї дії для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Встановлена судом неможливість або істотне вчинення таких дій має бути належно оцінена судом.

Разом із тим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що безпідставне поновлення процесуальних строків є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (рішення у справі «Устименко проти України).

За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, п. 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в ред. 2017 року), суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти діб з часу її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: