Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/58/23
Провадження № 2-з/711/5/23
У Х В А Л А

06.02.2023 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Щокань В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , 05.01.2023 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 537288 грн. 35 коп., у межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину відповідачкою, у розмірі, який відповідає її частці у спадкуванні.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 05.01.2023 залишено без задоволення.

Крім того, 30.01.2023 ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Скіця С.М., подав повторно заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що 11.08.2014 за усним договором позики він передав позичальнику, ОСОБА_3 , у власність 10000,00 доларів США. 23.01.2017 Придніпровський районний суду м. Черкаси ухвалив рішення у справі № 711/775/15 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь борг у сумі 537288 грн. 35 коп.

Між тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер боржник, ОСОБА_3 . Борг померлим повернуто не було.

21.03.2018 приватним нотаріусом Фіщуком Сергієм Олексійовичем заведено спадкову справу № 62170820.

Як зазначено, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.1997, реєстраційний номер 2573.

Крім того, заявник також вказує, що з метою уникнення виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/775/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 бору у сумі 537288 грн. 35 коп., боржник, разом зі свою дружиною ОСОБА_2 подали до суду фіктивний позов про поділ майна подружжя, направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника. У процесі розгляду справи сторони уклали фраудаторну мирову угоду у справі № 711/3210/17, яка була затверджена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2017, за умовами якої 1/3 частина квартири перейшла у власність ОСОБА_3 , а 2/3 частини ОСОБА_2 . На його думку, це свідчить про те, що ОСОБА_2 , у спільній змові з чоловіком, бажали уникнути стягнення боргу за рахунок квартири, на яку накладений арешт органами ДВС та Придніпровським районним судом м. Черкаси. ОСОБА_2 , будучи обізнаною про борги свого померлого чоловіка, наразі також здійснює дії щоб уникнути зобов`язання як спадкоємиця, що прийняла спадщину.

ОСОБА_2 - дружина та спадкоємиця ОСОБА_3 , знала про існування рішення про стягнення з її чоловіка боргу у сумі 537288 грн. 35 коп.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Враховуючи зазначені вище обставини, він направив вимогу до спадкоємця, ОСОБА_2 , проте відповіді не отримано. Також направлено претензію до приватного нотаріуса Фіщука Сергія Олексійовича, яким заведено спадкову справу № 62170820, щоб повідомити спадкоємців про наявність кредитора.

На його думку, поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що вона намагається уникнути зобов`язання, як спадкоємиця, що прийняла спадщину, перед кредитором та буде робити все можливе, щоб він не зміг стягнути з неї борг спадкодавця ОСОБА_3 . Також вказує, що у нього є підстави побоюватись, що ОСОБА_2 може розпорядитися майном спадкодавця та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що у свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2017 № 711/3210/17 , заборонивши будь-кому вчиняти будь-які дії (укладення угод купівлі-продажу, дарування, обміну, застави та інші) направлені на відчуження вказаної вище квартири та іншого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із спадкоємця, - подана до Придніпровського районного суду м. Черкаси 05.01.2023. Відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача надійшла до суду 23.01.2023. Ухвалою суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справу та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального провадження.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 183/5864/17-ц, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи доводи, що викладені у позовній заяві, ОСОБА_1 вказує про порушення його майнового права, яке полягає у неповерненні грошових коштів, які були стягнуті із ОСОБА_3 , спадкоємицею якого є відповідачка, ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину.

Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2017 у справі № 711/3210/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за наступних умов:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та в якості компенсації визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 2121, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та на причіп марки ПУТД 2200, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Суд звертає увагу на те, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Крім того, суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Суд звертає увагу на те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Таким чином, з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін,суд приходить до висновку про те, що є достатні підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання чи зробити неможливим виконання рішення суду, враховуючи категорію справи, характер спірних правовідносин, предмет спору та ціну позову, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, а саме, слід вжити заходи забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . На думку суду, такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову, може унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також такий вид забезпечення позову сприятиме збереженню статусу та належності цього майна до закінчення розгляду справи по суті. Застосовані судом заходи забезпечення позову не позбавляють відповідачку та інших осіб права користування вказаним вище нерухомим майном до вирішення спору по суті.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, які наведені у постанові від 19.02.2021 по справі № 643/12369/19.

Разом з тим, у частині вимог заявника щодо заборони будь-кому вчиняти будь-які дії (укладення угод купівлі-продажу, дарування, обміну, застави та інші) направлені на відчуження іншого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 , слід відмовити, оскільки ні до заяви про забезпечення позову, ні до позовної заяви ОСОБА_1 не долучено жодних документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на інше майно, крім квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відсутність таких відомостей унеможливлює накладення арешту на невизначене майно, яке заявник вважає може належати ОСОБА_3 .

Станом на 06.02.2023 підстав для зустрічного забезпечення судом не встановлено.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із спадкоємця, заборонити відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме, - квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Копію ухвали після виконання направити сторонам для відому.

Застосовані за цією ухвалою заходи забезпечення позову не перешкоджають користуванню об`єктами нерухомого та рухомого майна.

Суд може скасувати або змінити заходи забезпечення позову за клопотанням учасника справи.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки - до 07.02.2026.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 06.02.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька