Справа № 727/476/23
Провадження № 2/727/454/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, про встановлення факту само-стійного виховання дитини батьком та визначення місця проживання дитини,

встановив:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказано, що по-зивач, ОСОБА_1 , з відповідачкою по справі, ОСОБА_2 , перебував у фак-тичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 . У зв`язку зі змінами обставин в житті відповідачки після 24 лютого 2022 року, між сто-ронами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання сина після припинення фактичних шлюбних відносин, участі в забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Так, сторони досягли згоди, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде перебувати на утриманні позивача, виховуватись та проживати разом з ним з ад-ресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира перебуває у власності матері позивача ОСОБА_4 , у той час як позивач несе всі права та обов`язки щодо користування даним май-ном.

Вказує на необхідність юридичної фіксації факту знаходження дитини на одно-особовому утриманні з метою оформлення документів для отримання соціальної допо-моги на дитину, яка виховується лише одним з батьків.

У зв`язку з вищевикладеним, просив встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на-родження, разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був по-відомлений у встановленому законом порядку. Разом з тим, через електронну адресу суду направив заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні ви-моги підтримав та просив їх задовольнити. При винесенні рішення просив суд враху-вати договір, укладений між ним та відповідачкою стосовно виховання неповнолітньо-го сина.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Через електронну адресу суду подала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність. Не заперечувала проти за-доволення позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, в судове засідання не з`явився. Від Служби у справах дітей надійшла заява, згідно якої останні просили розглянути справу без участі їхнього представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №1647 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.6).

Між сторонами 11 січня 2023 року було укладено нотаріально посвідчений дого-вір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, згідно п.1.3 якого місцем проживання ОСОБА_3 батьки визначили місце фактичного проживання батька, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, вста-новленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизна-них або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути вста-новлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особи-стих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та запере-чення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сто-рін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випад-ків, встановлених цим Кодексом.

Отже, як встановлено судом, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбних відносин в них народились дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає та перебуває по теперішній час на утри-манні батька.

При цьому, судом встановлено, що відповідач в своїй заяві, яка подана до суду, не заперечує факту проживання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини.

Однак, як встановлено судом, у позивача виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в по-дальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховуються тільки одним із батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переко-нанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому до-слідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги визнання позовних вимог матір`ю дитини, та ту обставину, що встановлення вищезазначеного факту необхідно позивачу для використання його права на отримання допомоги на дитину, суд вважає, що вимоги про встановлення факту перебування дитини на вихованні батька, підлягають задово-ленню.

Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для спра-ви, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для встановлення вказа-ного юридичного факту.

При цьому, відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держа-ви-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відпові-дальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх ос-новного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи ви-ховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здій-снення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Законодавцем визначено, що під час вирішення спору про визначення місця про-живання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Водночас у даному випадку судом під час розгляду цієї справи не вирішується спір про визначення місця проживання дитини.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з іншою вимогою, заявленою у цивільному процесі.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого ви-сновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, оскільки сторони визначили місце проживання дітей у нотаріально посвідченому договорі щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 11 січня 2023 року, після чого відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі та не оспорювала факт проживання сина ОСОБА_3 разом з батьком.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час позивач потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду визначення місця проживання дитини разом з ним, що не оспорюється сторонами, і таке питання може бути вирішене судом разом з іншою вимогою, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог і в цій частині.

Керуючись ст.ст. 4-13, 76-81, 89, 141-142, 151, 157, 161, 206,211, 258-259, 264- 265, 272, 280-281, 315 ЦПК України, ст. 151, 157, 161 СК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, про встановлення факту само-стійного виховання дитини батьком та визначення місця проживання дитини задо-вольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити місце проживання дитни ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судо-вого рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отриман-ня копії цього рішення.

Суддя: О.Є.Терещенко