Справа № 484/4155/22
Провадження № 2/484/158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутого майна

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутого майна.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказала, що в період часу з 02.01.2018р. по 03.06.2022р. відповідач проходив службу в управлінні патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції. Під час служби, відповідачем для виконання службових обов`язків було отримано: кайданки БР-М-92 ВІ 15 5962 та два ключі до них, виріб ПГ-М, аерозольний балон «Терен-4М» та бронежилет «Страж М ТТ/ПМ» КІ № 1484, загальною вартістю 6 015.60грн. В подальшому, ОСОБА_1 , було звільнено зі служби в поліції з 03 червня 2022 року, однак, при звільненні, вищевказане майно, що належить позивачу та отримане вдповідачем для виконання службових обов`язків, останнім повернуто не було, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, в частині зобов`язання повернути безпідставно збережені речі та просив справу слухати без його участі. Відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що в період часу з 02.01.2018р. по 03.06.2022р. ОСОБА_1 проходив службу в управлінні патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3.

Вказані обставини сторонами не оспорювалися.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 розділу І Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 (далі - Інструкція) спеціальні засоби - засоби, що можуть використовуватися поліцейськими для виконання своїх повноважень, перелік яких визначено пунктами 1-6, 8-12 частини четвертої статті 42 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно частини 4 статті 42 Закону України «Про Національну поліцію» для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби:

1) гумові та пластикові кийки;

2) електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії;

3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо);

4) засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії;

5) засоби примусової зупинки транспорту;

6) спеціальні маркувальні та фарбувальні засоби;

7) службові собаки та службові коні;

8) пристрої, гранати та боєприпаси світлозвукової дії;

9) засоби акустичного та мікрохвильового впливу;

10) пристрої, гранати, боєприпаси та малогабаритні підривні пристрої для руйнування перешкод і примусового відчинення приміщень;

11) пристрої для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

12) засоби, споряджені безпечними димоутворюючими препаратами;

13) водомети, бронемашини та інші спеціальні транспортні засоби.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 розділу IV Інструкції за наявності підстав для видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює) видає поліцейським, зокрема спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту - за наявності підписів осіб, які їх отримують: у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби , у книзі видачі й приймання озброєння - в інших випадках.

Згідно рапорту начальника відділу озброєння УПП в Миколаївській області ДПП за вих. № 1039/41/16 2022 від 07.09.2022р. за ОСОБА_1 , для постійного зберігання та носіння, були закріплені спеціальні засоби: кайданки БР-М-92 ВІ 15 5962 та два ключі до них, виріб ПГ-М, аерозольний балон «Терен-4М» та бронежилет «Страж М ТТ/ПМ» КІ № 1484.(а.с. 40-41)

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції від 03.06.2022р. № 823 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № З УПП в Миколаївській області ДПП було звільнено зі служби в поліції з 03 червня 2022 року на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 25.05.2022 № 304.(а.с.37-39)

Згідно абзацу 2 пункту 4 розділу V Інструкції у разі переведення чи переміщення поліцейського до іншого органу (підрозділу) поліції або звільнення зі служби в поліції видана та закріплена за ним зброя, боєприпаси підлягають здаванню до КЗЗ за місцем одержання. Спеціальні засоби, картка-замісник та відповідне спорядження здають відповідальному за озброєння, про що він робить відмітки в облікових документах.

Разом з тим, з вищевказаного рапорту начальника відділу озброєння УПП в Миколаївській області ДПП вбачається, що спеціальні засоби, які були закріплені за ОСОБА_1 , після звільнення останнім до відділу озброєння здані не були.

Згідно довідок про вартісну оцінку завданої шкоди від 03.10.2022р., вартість зазначених спеціальних засобів становить:

- кайданки БР-М-92 ВІ 15 5962 та два ключі до них 594грн.

- виріб ПГ-М 192грн.

- аерозольний балон «Терен-4М» - 39,60грн.

- бронежилет «Страж М ТТ/ПМ» КІ № 1484 5 190грн.(а.с.42-45, 60)

Факт отримання вищевказаних спеціальних засобів та не повернення їх після звільнення, сторонами не оспорювався.

17.11.2022р. на адресу відповідача за вих. № 2686/41/16/01-2022 було направлено претензію «Про відшкодування вартості спеціальних засобів».(а.с.46)

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

1) необхідно, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої;

2) необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої особи відбулось без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, або коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з`ясування, чи набула особа відповідного зобов`язання, визначеного ст. 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для отримання майна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи працівником поліції, правомірно отримав спеціальні засоби, однак, після його звільнення з управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, підстави, на яких вони були набуті, відпали, а тому ОСОБА_1 був зобов`язаний повернути їх позивачу, чого так і не зробив.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що зазначені спеціальні засоби підлягають поверненню, а тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивач у позовній заяві, також, просив у разі неможливості повернути потерпілому безпідставно набуте майно: кайданки БР-М-92 ВІ 15 5962 та два ключі до них, виріб ПГ-М, аерозольний балон «Терен-4М» та бронежилет «Страж М ТТ/ПМ» КІ № 1484 зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати його вартість.

Згідно із положеннями статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Тобто, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що вартість безпідставно набутого майна відшкодовується лише у разі неможливості його повернення внатурі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, з огляду на обставини справи та характер спірних правовідносин та норми права, які їх регулюють, при вирішенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача вартості спеціальних засобів позивач мав довести, що повернення йому зазначених спеціальних засобів є неможливим.

При цьому, будь-яких посилань на неможливість повернення даних спеціальних засобів в натурі, а також будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин представником позивача не зазначено.

Враховуючи вищевикладене те, що на момент розгляду справи позивачем було заявлено одночасно дві вимоги, які є взаємовиключними, одночасне задоволення яких неможливе, так як задоволення вимоги про стягнення вартості спеціальних засобів залежить від виконання вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, неможливість виконання якої на момент розгляду справи позивачем доведена не була, відповідно вимога про стягнення грошових коштів з відповідача є передчасною, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн. за позовну вимогу про повернення майна.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 повернути Департаменту патрульної поліції () спеціальні засоби, а саме: кайданки БР-М-92 ВІ 15 5962 та два ключі до них, виріб ПГ-М, аерозольний балон «Терен-4М» та бронежилет «Страж М ТТ/ПМ» КІ № 1484.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Департаменту патрульної поліції, витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження за адресою: вул. Федора Ернста, 3 в м. Київ.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко