Справа № 683/2238/22
18 січня 2023 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.
за участі секретаря судового засідання Свідерської К.В.,
його представника адвоката Михалюка В.І.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/2238/22, 2/683/107/2023 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,
в с т а н о в и в:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
В обґрунтування позову вказував, що 26 листопада 2016 року близько 00 год. 30 хв. на ділянці автодороги між м. Старокостянтинів та с.Стецьки (на той час Старокостянтинівського району) відповідач діючи умисно, незаконно заволодів його транспортним засобом та наніс один удар туристичним ножем в ділянку спини зліва, спричинивши тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2022 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, з призначенням покарання у виді восьми років шести місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили.

Зазначає, що згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 9665 він знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному, в хірургічному відділенні Старокостянтинівської ЦРЛ з 26 листопада 20165 року по 05 грудня 2016 року, з діагнозом проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберної артерії внутрішньо плевральною кровотечею. Лівобічний псевмогемоторакс, геморагійний шок та на лікування ним витрачено 50 000 грн.

Крім того, уважає, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягала у фізичних та моральних стражданнях, завданих ушкодженням здоров`я, частковою втратою працездатності, оскільки йому важко виконувати роботу вчителя фізкультури.

Ураховуючи глибину фізичних та душевних страждань, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень.

У судовому зсіданні позивач та його представник адвокат Михалюк В.І., підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. ОСОБА_1 зазначив також, що квитанції на підтвердження придбання ліків у нього не збереглися.

Відповідач ОСОБА_2 , що відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про його участь в судовому засіданні у режимі відео конференції не подав, відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України не подав.

Ухвалою Старокостянтинівсвького районного суду від 18 січня 2023 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.

Заслухавши позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2022 року ОСОБА_2 визнаний виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання у виді восьми років шести місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили.

Як убачається зі змісту вироку та 26 листопада 2016 року близько 00 год. 30 хв. на ділянці автодороги між м. Старокостянтинів та с.Стецьки (на той час Старокостянтинівського району) ОСОБА_2 діючи умисно, незаконно заволодів транспортним засобом транспортним засобом ОСОБА_1 та наніс йому один удар туристичним ножем в ділянку спини зліва, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберної артерії внутрішньо плевральною кровотечею, лівобічного псевмогемотораксу, геморагійний шок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 9665 ОСОБА_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному, в хірургічному відділенні Старокостянтинівської ЦРЛ з 26 листопада 2016 року по 05 грудня 2016 року.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Із абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів спричинення йому матеріальної шкоди в розмірі 50 000 гривень, яку він зазнав у зв`язку із лікуванням, тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягають.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Суд визнає аргументованими доводи позивача ОСОБА_1 щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок глибини фізичних та душевних страждань, завданої ушкодженням здоров`я, їх тривалості, зумовленої тривалістю та складністю лікування, істотності спричиненої шкоди здоров`ю та незручностей, який він поніс у зв`язку із необхідністю відновленням здоров`я та необхідністю захисту своїх прав.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди.

Ураховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих позивачу у зв`язку з вчиненням злочину, їх глибину та тривалість, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню у розмірі 150 000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Саме такий розмір моральної шкоди, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілого буде достатньою сатисфакцією.

Керуючись ст.ст.5, 12, 76, 81, 82, 89, 200, 209, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.16, 23, 1167, 1177 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди, завданої злочином.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» с. Климентовичі, Шепетівського району Хмельницької області, 30400.

Повний текст рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя: