Справа № 131/1247/21
Провадження № 2/131/55/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р.м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шелюховського М.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дашівської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся, ОСОБА_2 , яка заповіту не залишила, раніше, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ОСОБА_3 , який є рідним сином померлої ОСОБА_2 , та рідним батьком позивача, а тому ОСОБА_1 є внуком покійної та єдиним спадкоємцем за правом представлення відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України.

Позивач зазначає, що тривалий час його бабуся проживала спільно з ОСОБА_4 , як подружжя у належному ОСОБА_4 на праві власності житловому будинку в АДРЕСА_1 . Покійна ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, перебували у близьких родинних відносинах без реєстрації шлюбу до смерті ОСОБА_4 оскільки за станом здоров`я ОСОБА_4 потребував постійного догляду та допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, та після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1995 року, земельна ділянка площею 0,25 га призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства, в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 розпочав процедуру приватизації зазначених земельних ділянок в АДРЕСА_1 , проте не завершив її. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_2 . Оскільки дружини, дітей, онуків у ОСОБА_4 не було, а тому інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після його смерті, крім померлої ОСОБА_2 , відсутні.

Позивач вказав, що за життя спадкодавця ОСОБА_4 мав місце лише юридичний факт ухвалення рішення Китайгородською сільською радою Іллінецького району Вінницької області про передачу йому в власність зазначених вище, земельних ділянок та ОСОБА_2 ніяких дій щодо набуття права власності на земельні ділянки не вчиняла, тим самим остання успадкувала лише право на завершення приватизації зазначених вище земельних ділянок.

Як спадкоємець ОСОБА_2 , позивач своєчасно із заявою звернувся до нотаріальної контори, однак до спадкового майна ОСОБА_2 нотаріусом не включено майно, яке остання успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав, тому постановою державного виконавця Іллінецької державної нотаріальної контори Олійнику О.О. відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно у зв`язку з тим, що померла ОСОБА_2 у встановлений законодавством шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тому відсутній факт прийняття ОСОБА_2 спадщини. Оскільки, від встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, залежить виникнення спадкових прав позивача, можливість їх подальшої реалізації, проте даний факт може бути встановлений виключно в судовому порядку, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.10.2022 р. суддею Шелюховський М.В. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Якушкіна І. М. не з`явилися, натомість подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити в повному обсязі та розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Дашівський селищний голова подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника селищної ради.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до змісту статті 293 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кам`яногірка Іллінецького району Вінницької області у віці 65 років помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 (а.с.24).

На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належав покійному на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1995 року (а.с.15-16) та земельної ділянки площею 0,25 га з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,16 га - для ведення особистого селянського господарства, в АДРЕСА_1 , на які покійний ОСОБА_4 розпочав процедуру приватизації проте не завершив її зазначене підтверджується довідкою виконкому Китайгородської сільської ради від 31.03.2006 (а.с.20), витягом з рішення 12 сесії 23 скликання Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17 червня 1997 року «Про передачу земельних ділянок у власність» (а.с.17), копією рішення 27 сесії 5 скликання Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 15 вересня 2009 року «Про внесення змін та уточнень до рішення 16, 17, 2, 4, 5, 6, 7, 10, 12,15 сесій 21, 22 скликання Китайгородської сільської ради «Про передачу земельних ділянок у власність» (а.с.18-19), довідкою виконавчого комітету Дашівської селищної ради №125 від 25 травня 2021 року про те, що зазначені вище земельні ділянки дійсно передано у приватну власність ОСОБА_4 (а.с.21).

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, складений 24 грудня 2013 року зареєстрований в реєстрі за №54 та завірений секретарем Китайгородської сільської ради (а.с.26), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося та все, що буде належало йому на день смерті заповів ОСОБА_2 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 в смт Дашів Іллінецького району Вінницької області у віці 80 років померла ОСОБА_2 (а.с.7), яка за життя заповіту не залишила. Тривалий час померла ОСОБА_2 проживала спільно з ОСОБА_4 у належному йому на праві власності житловому будинку в АДРЕСА_1 , доглядала останнього, вела з ним спільне господарство та проводила похорон за власний рахунок зазначене підтверджується довідкою Китайгородської сільської ради №109 від 07 лютого 2014 року (а.с.25), що підтверджує факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 років помер ОСОБА_3 (а.с.9), який відповідно свідоцтва про його народження серії НОМЕР_4 (а.с.10) є рідним сином померлої ОСОБА_2 та відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_5 є його рідним батьком (а.с.10).

Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Копією заповіту, завіреного секретарем Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області Бондаря В.Я. від 24 грудня 2013 року (а.с.26) підтверджується, той факт, що покійний ОСОБА_4 все своє майно, що належатиме йому на день смерті заповів ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За життя померла ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 однак фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживала разом з із ним, доглядала останнього, вела з ним спільне господарство та проводила похорон за власний рахунок, зазначене підтверджується довідкою Китайгородської сільської ради №109 від (а.с.25),

ОСОБА_4 за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянки.

Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок».

Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

У відповідності до листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X „Перехідні положення ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. „Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. „Про приватизацію земельних ділянок, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X „Перехідні положення ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. „Про приватизацію земельних ділянок (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 р. № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16.09.2008 р. № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. „Про приватизацію земельних ділянок , до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина 3 статті 116 ЗК України).

Наведене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21.03.2018 р. у справі № 623/633/17 (провадження № 61-6243св18). Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Змістом пункту 7 розділу X „Перехідні положення ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 він бажаючи оформити свої спадкові права після смерті баби своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується довідкою Іллінецької державної нотаріальної контори №264/01-16 від 12.05.2021 (а.с.12) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.04.2020 (а.с.13), однак постановою № 520/02-31 від 05 жовтня 2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до складу спадкового майна нотаріусом не включено майно, яке ОСОБА_2 успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав, тому суд враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, при цьому оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку не може, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право на завершення приватизації та реєстрації речових прав щодо права власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельну ділянку площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 125 ЗК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на завершення приватизації та реєстрації речових прав щодо права власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельну ділянку площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дашівська селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: 22740, вул. Горького, 9 смт Дашів Гайсинського району Вінницької області, .

Суддя: