Справа № 541/2144/22
Номер провадження 2/541/81/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 січня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)про зняття арешту з майна, яку в подальшому уточнила. Свій позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина, за отриманням якої вона звернулася до уповноваженого органу нотаріату з відповідною заявою, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №44563695 від 25.07.2016 року. Спадкова справа №94/2016 заведена приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріально округу Полтавської області Гіль Д.В. Під час перевірки відомостей щодо спадкового майна та обсягу спадщини стало відомо, що згідно постанови АЕ № 606311 від 19.03.2007 ДВС в Миргородському р-ні накладено арешт на все майно ОСОБА_2 . Обтяження зареєстроване Першою Миргородською державною нотаріальною конторою 20.03.2007 за №4657388. Згідно листа Миргородського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вих. №27220 від 22.08.2022 року, за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні відділу перебували наступні виконавчі провадження: ВП №46047200 з примусового виконання судового наказу №2-н/541/275/2014 від 28.08.2014 року, виданого Миргородським міськрайошшм судом. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2015 року. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.09.2015 року; ВП №47870654 з примусового виконання постанови №3/543/227 від 01.07.2014 року, виданої Оржицьким районним судом. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 року. Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.09.2015 року. Однак відомості щодо виконавчого провадження, в якому винесена постанова АЕ № 606311 від 19.03.2007 про накладення арешту на майно відсутні. Крім того, як вбачається з реєстру речових прав та листа Миргородського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вих.№27220 від 22.08.2022 року, постанова АЕ № 606311 від 19.03.2007 винесена значно раніше і не має жодного відношення до вказаних виконавчих проваджень. Тобто, вказана постанова винесена в іншому виконавчому провадженні, відомості про яке відсутні. Існування обтяження у вигляді арешту на майно перешкоджає реалізації її права на спадкування. На даний час відсутні будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 та підстави забезпечення виконання судового рішення, оскільки повторного звернення з боку стягувачів не відбулося. Просила зняти (скасувати) арешт з усього майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП

НОМЕР_1 ) та оголошення заборони на його відчуження, накладений постановою ДВС в Миргородському районі АЕ № 606311 від 19.03.2007, правонаступником якого є Миргородський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), а також в межах виконавчих проваджень №46047200 та №47870654.

Ухвалою суду від 14.09.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14.11.2022р. підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті.

Позивачка до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Миргородського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), сповіщені належним чином про дату, час там місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті представником відповідача було подано відзив на позову заяву, в якій зазначив, що згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на майно померлого ОСОБА_2 накладено 20.03.2007 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови, АЕ №606311 від 19.03.2007 ДВС у Миргородському районі. Згідно перегляду даних АСВП виконавчого провадження, в межах якого винесено постанову АЕ№606311 від 19.03.2007 року, про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 не виявлено. Станом на 05.10.2022 року в архіві відділу відсутні будь-які ВП відносно ОСОБА_2 . Натомість переглядом АСВП встановлено що на виконанні перебували виконавчі провадження: 1) ВП №46047200 з примусового виконання судового наказу від 28.08.2014 року №2-н/541/275/2014, виданий Миргородським міськрайонним судом, постанова про відкриття виконавчого провадження було винесено 17.01.2015 року, постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 30.09.2015 року; 2) ВП №47870654 з примусового виконання постанови від 01.07.2014 року №3/543/227, виданий Оржицьким районним судом, постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 року, постанова про повернення ВД стягувачеві п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 30.09.2015 року; 3) ВП №49357880 з примусового виконання виконавчого листа від 05.07.2007 року №1-83 виданий Миргородським міськрайонним судом, постанова про відкриття виконавчого провадження було винесено 18.11.2015 року, постанова про закінчення виконавчого провадження п.3 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» від 27.12.2017 року. В межах вищевказаних виконавчих проваджень арешти на майно не накладалися. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець вживає передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень в межах відкритого виконавчого провадження. Станом на 05.10.2022 року у Миргородському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відсутні відкриті ВП відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи на вище викладене та у зв`язку з відсутністю на примусовому виконанні у відділі ВП відносно ОСОБА_2 , у відділу відсутні повноваження для вчинення реєстраційних дій щодо зняття арешту з майна. Просив відмовити в задоволені позову до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в повному обсязі щодо зняття арешту з майна належного ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 . Судове засідання просив провести без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці

дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 02.04.2016р. (а.с.8).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В., після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом заведено спадкову справу №9/2016. Єдиним спадкоємцем по закону, який прийняв спадщину, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на майно померлого ОСОБА_2 накладено 20.03.2007 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови, АЕ №606311 від 19.03.2007 ДВС у Миргородському районі, реєстраційний номер обтяження 657388 (а.с.7).

Як зазначено у відзиві Миргородського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), згідно перегляду даних АСВП виконавчого провадження, в межах якого винесено постанову АЕ№606311 від 19.03.2007 року, про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 не виявлено. Станом на 05.10.2022 року у Миргородському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відсутні відкриті ВП відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом розгляду цієї справи є зняття арешту з майна, яке належало померлому ОСОБА_2 . Позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки не може прийняти спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка та обрала спосіб захисту свого права як зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на

рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1ст.51 ЦПК України - суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, положеннями ст. 51 ЦПК України передбачено можливість залучення до участі у справі співвідповідача або заміни неналежного відповідача виключно за клопотанням позивача.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У цій справі позивач визначив відповідача Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), тоді як відповідачем повинна бути особа, в інтересах якої було накладено оспорюваний арешт.

Позивач клопотань про заміну відповідача не надавав.

На думку суду позивач звернувся до відповідача про зняття арешту як до неналежного, оскільки, виконавча служба виконує дії, в тому числі про накладення арешту та про його зняття і не може бути відповідачем по справі та вимоги в межах даної цивільної справи неможливо вирішити, оскільки вирішення цієї позовної вимоги стосується прав та обов`язків іншої особи, яка не є учасником даної справи, а відтак вирішення даної вимоги є можливим шляхом пред`явлення інших позовних вимог до інших осіб поза межами даного цивільного провадження, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,169, 208, 212-215, 224-226, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), , адреса: вул. Гоголя, 165, м. Миргород, Полтавська область.

Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2023 року.

Суддя: О. М. Дністрян