ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/154/17 Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/18/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

Гончар М.С

суддів: Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

прокурора: Якушевої Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кравченко Яніни Іванівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року у справі за заявою Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, заінтересовані особи: Друга Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , Запорізька місцева прокуратура № 3 про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Територіальна громада в особі Запорізької міської ради звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання відумерлою спадщиною квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_2 , та передати у власність територіальній громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

В обґрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить: квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємців за законом та заповітом у померлої немає. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), у спадковому реєстрі інформація про спадкову справу відсутня. Тому майно померлої ОСОБА_2 має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади м. Запоріжжя.

22.07.2015р. між ОСОБА_2 (померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири. 30.07.2015р. ОСОБА_3 продав квартиру ОСОБА_1 (заінтересована особа в цій справі).

Однак укласти договір купівлі-продажу від 22.07.2015р. власник квартири

ОСОБА_2 фізично не могла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі в провадженні Запорізької місцевої прокуратури № 3 перебуває кримінальне провадження № 0002317 від 01.10.2015 за вказаним фактом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року заяву Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Кравченко Я.І. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 30.07.2015р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовіченко В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 903, на даний час є чинним, а право власності на цю квартиру, зареєстроване за ОСОБА_1 , на теперішній час не скасовано. Тому підстав для визнання цієї квартири відумерлою спадщиною наразі не мається.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також з урахуванням порушення норм процесуального права судом вийшовши за її межі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому за-

доволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу ДРАЦС № 1342/17.5-06-106 від 08.12.2016 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 4).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємців за законом та заповітом у померлої немає.

22.07.2015р. між ОСОБА_2 (померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

30.07.2015р. ОСОБА_3 продав квартиру ОСОБА_1 (заінтересована особа в цій справі). Право власності на цю квартиру ОСОБА_1 належним чином зареєструвала за собою.

Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про визнання спадщини відумерлою.

13 січня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В. відкрив провадження у справі за вказаною заявою Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

В ході розгляду цієї справи з`ясувалось, що керівником Запорізької місцевої проку-

ратури № 3 Запорізької області було подано окремий позов до суду в інтересах держави про визнання недійсними вказаних договорів купівлі-продажу квартири та визнання права власності на цю квартиру за Територіальною громадою м. Запоріжжя.

19 червня 2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя провадження по справі зупинено до розгляду цивільної справи за позовом керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Запорізької міської ради, до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2021 року у справі № 334/1103/17 позов керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 22.07.2015р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В іншій частині частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.07.2015р. вказаної квартири, укладеного між ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , та визнання права власності на цю квартиру за Територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної вили 16.03.2021р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року відновлено провадження у цій справі.

Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для визнання спірної квартири відумерлою спадщиною та передання у власність територіальної громади м. Запоріжжя, оскільки спадкоємців у померлої власниці квартири ОСОБА_2 не мається.

Колегія суддів, дослідивши доводи скарги, встановила порушення судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, а відтак для виходу за межі доводів апеляційної скарги відповідно до приписів ч. 4 статті 367 ЦПК України.

З гідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права,

свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспіль-

ні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2, 3, ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Н а вказане суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не з`ясував наявність спору про право, пов`язаного із невизнанням заінтересованою особою ОСОБА_1 підстав для визнання нерухомого майна відумерлою спадщиною, а тому дійшов до передчасного висновку про визнання спірної квартири відумерлою спадщиною та передачу її у власність територіальної громади м. Запоріжжя.

На наявність спору про право вказує те, що є чинним договір купівлі-продажу спірної квартири від 30.07.2015р., згідно з яким ОСОБА_1 є її покупцем, реєстрація права власності за ОСОБА_1 на цю квартиру, заперечення останньої щодо законності вимог територіальної громади м. Запоріжжя на набуття права на належну їй, а не померлій ОСОБА_2 , квартиру.

Таким чином, вирішення питання про визнання квартири АДРЕСА_3 відумерлою спадщиною не підлягає у порядку окремого провадження, оскільки апеляційним судом встановлено спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 202/6418/18 та від 20 травня 2020 року у справі № 146/619/17.

В ідповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 статті 377 ЦПК України.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню, а заява Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року у цій справі скасувати.

Заяву Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, зацікавлена особа: Друга Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , Запорізька місцева прокуратура № 3 про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 лютого 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова

Дата документу 25.01.2023 Справа № 334/154/17