П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року м. Київ

Справа № 377/367/22

Провадження № 22-ц/824/2210/2023

Київський апеляцій суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Карпенка В.Р.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Управління

житлово-комунального господарства»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Управління житлового господарства» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП «Управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири

від 22 травня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О. І. зареєстрованого в реєстрі за

№ 432. Право власності на зазначений об'єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 115, що підтверджується витягом з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 257810933.

Зазначеній квартирі КП «Управління житлово-комунального господарства» присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати послуг постачання теплової енергії та гарячої води.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Управління житлово-комунального господарства» з заявою про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири за період до 22 травня 2021 року та додав документи підтверджуючі зміну власника квартири, на яку одержав лист від 06 серпня 2021 року № 01.07-16/1379, яким відповідач повідомив, що зміна власника майна не може бути підставою для перерахунку (списання, виключення) заборгованості за житлово-комунальні послуги з бухгалтерського обліку по особовому рахунку згідно норм діючого законодавства.

Позивач повторно звернувся до відповідача з заявою від 16 червня 2022 року, в якій вказав, що згідно рішенням Славутицького міського суду Київської області по справі № 377/690/21 позовні вимоги задоволенні в межах строку позовної давності та стягнуто заборгованість з ОСОБА_2 (колишнього власника) на користь КП «Управління житлово-комунального господарства» за період з 30 жовтня 2018 року по 31 травня

2021 року в розмірі 28 762,4 грн, та просив виключити заборгованість зі свого особового рахунку попередніх власників.

Позивач отримав лист від 21 червня 2022 року № 01.07.-16/677, яким відповідач повідомив про те, що вони вже надавали відповідь стосовно порушеного питання листом від 06 серпня 2021 року № 01.07-16/1379.

Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку виключити заборгованість з обліку по особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири, що підтверджується особовим рахунком позивача та сформованими рахунками за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за травень 2022 року, липень

2022 року, в якій зазначено, що за особовим рахунком квартирі є борг у розмірі

66 558,35 грн і який підлягає до сплати, ОСОБА_1 просив виключити з обліку по особовому рахунку позивача за № НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 , заборгованість попередніх власників квартири за період до 22 травня 2021 року.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 19 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у даній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання у справі.

Аргументи сторони відповідача

13 вересня 2022 року КП «Управління житлово-комунального господарства» надіслало відзив, в якому вважає позов необґрунтованим та безпідставним.

Відзив мотивовано тим, що КП «Управління житлово-комунального господарства» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в м. Славутич. Якщо ОСОБА_1 є власником кварти в багатоквартирному будинку, то відповідно користується послугами виконавця з постачання теплової енергії та/або гарячої води. Якщо користування послугами здійснюється без договору, то таке споживання послуг є неправомірним, без належних на те правових підстав, фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна не є споживачем, тому не має правових підстав звертатися з заявами (вимогами) до виконавця, як споживач. Про необхідність укладення договору було зазначено у відповіді КП «Управління житлово-комунального господарства» на заяву ОСОБА_1 . Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з рахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; стверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення з бухгалтерського обліку за певною адресою заборгованості, яка не сплачена. Якщо за адресою змінюються власники приміщення, то заборгованість в залежності від періоду виникнення обліковується за відповідними власниками цього періоду. Підприємство не змінює в обліку боржника, не переносить борги попереднього власника на нового власника та не вимагає їх сплачувати, крім випадків якщо для цього є відповідна правова підстава (договір тощо). В даному випадку за адресою АДРЕСА_2 обліковується борг за період з жовтня 2014 року по квітень 2022 року, з них: частково за власником ОСОБА_2 . Згідно заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2021 року відповідачу стало відомо про зміну власника квартири, тому на підставі отриманих документів в обліку за адресою, з часу набуття права власності з травня 2022 року, додатково внесено дані нового власника

ОСОБА_1 . Відповідач не вимагає оплати боргу ОСОБА_2 від ОСОБА_1 . Дана заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_2 згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2021 року по справі № 377/690/21. Виконавчий лист по справі № 377/690/21 направлено на примусове виконання.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири задоволено.

Зобов`язано КП «Управління житлово-комунального господарства» виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла станом до 22 травня 2022 року.

Стягнуто з КП «Управління житлово-комунального господарства» на користь держави судові витрати в сумі 992,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу від 22 травня 2021 року, згідно з яким позивач набув права власності на спірну квартиру, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг попереднього власника вказаної квартири.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

25 жовтня 2022 року КП «Управління житлово-комунального господарства» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим, винесеним без всебічного (повного) дослідження матеріалів справи, неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Управління житлового господарства» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири.

Витребувано Славутицького міського суду Київської області матеріали цивільної справи № 377/367/22 за позовом ОСОБА_1 до КП «Управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири.

21 грудня 2022 року матеріали цивільної справи № 377/367/22 за позовом ОСОБА_1 до КП «Управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

06 грудня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу КП Управління житлово-комунального господарства» залишити без задоволення, а рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня2022 року залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що аргументи, наведені в апеляційній скарзі, повністю суперечать висновкам Верховного Суд, зробленим у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження№ 61-2572св22) де було підтверджено попередню позицію Верховного Суду, зроблену у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20) які суд першої застосував під час розгляду справи.

Позиція Київського апеляційного суду

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Про день, час та місце розгляду справи учасники справи повідомлялися належним чином.

До суду від ОСОБА_1 та КП «Управління житлово-комунального господарства» надійшли клопотання про рогляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 22 травня 2021 року ОСОБА_1 придбав у власність квартиру, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_2 , яка була придбана у

ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22 травня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області за № 432 та витягом ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 257810933.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Управління житлово-комунального господарства» із заявою про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири за період до 22 травня 2021 року, оскільки до цього часу він не був споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, та фактично не користувався послугами відповідача.

Листом відповідача КП Управління житлово-комунального господарства»

від 06 червня 2021 року № 01.07-16/1379 позивачу відмовлено у задоволені вищевказаної заяви, оскільки заміна власника квартири не є підставою для перерахунку (списання, виключення) заборгованості за житлово-комунальні послуги з бухгалтерського обліку по особовому рахунку відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 квартиронаймачем зазначено - ОСОБА_1 , з 28 жовтня 2014 року по 31 липня 2022 року станом на 01 серпня 2022 року зазначено заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 66 558,35 грн, що також підтверджено рахунками за послуги з постачання теплової енергії та гарячої за травень, липень

2022 року.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області у справі № 377/690/21 за позовом КП «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 28 762,40 грн.

Вирішуючи спір, суд у справі № 377/690/21 зробив висновок про те, що підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, що виникла за період з 04 листопада 2018 року по 31 травня 2021 року.

При цьому, суд зробив висновок про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 25 листопада 2014 року по 04 листопада 2018 року на суму 21 922,14 грн, у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18;від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших.

З урахуванням фактичних обставин цієї справи, вимога ОСОБА_1 про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем.

Аналогічний правовий висновок щодо способу судового захисту у подібних вимогах викладено Верховним Судом у постанові від 01 вересня 2020 року у справі

№ 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20), від 26 січня 2022 року у справі

№ 201/11406/20 (провадження № 61-18079св21), а також від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21), вирішуючи спір у справі хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається Київським апеляційним судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54).

У пункті 58 указаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника зобов`язати кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу.

За таких обставин, Київський апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири узгоджується із абзацом дванадцятим частини другої статті 16 ЦК України, яким передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

При цьому діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу від 22 травня 2021 року у, згідно з яким позивач став власником квартири АДРЕСА_1 , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання попередніх власників вказаної квартири.

За таких обставин, на позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані відповідачем попереднім власникам, що нараховані до 22 травня 2021 року, тобто до укладення ним договору купівлі-продажу цієї квартири.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у подібних справах у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18 (провадження

№ 61-20547св19), 26 січня 202 року у справі № 201/11406/20 (провадження

№ 61-18079св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження

№ 61-2572св22).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки такі є обґрунтовані та відповідають способу захисту порушеного права.

Аргументи наведені заявником в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, та є такими, що не відповідають висновкам, Верховного Суду, застосованим апеляційним судом у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від

18 липня 2006 року).

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу КП «Управління житлово-комунального господарства» без задоволення, а рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги КП «Управління житлово-комунального господарства» без задоволення, а рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Управління житлового господарства» - залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна