Єдиний унікальний номер: 379/1231/22
Провадження № 2/379/39/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Музиченко О. О.,

за участю:

секретарів судового засідання Александрової А.С., Бакал О.А.,

представниці позивача в режимі відеоконференції Летун Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представниці відповідача адвокатки Гарбар М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

17.11.2022 позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 03.02.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № /372533, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного Договору. 08.12.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»») було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором від 03.02.2021 року. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № /372533 в сумі 7 794,50 грн, з яких: 1 700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 094,50 грн - сума заборгованості за відсотками. 10.02.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № шляхом підписання Акцепту оферти від 10.02.2021, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно Заявки-анкети, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), в якості аналога власноручного підпису позичальника. 22.06.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним договором позики від 10.02.2021 року. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № в сумі 27 515,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 515,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 25.03.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 1628168, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним договором позики від 25.03.2021 року. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 1628168 в сумі 25 310,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 810,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав своїх зобов`язань та після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ»», ні на рахунки первісних кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за кредитним договором № /372533 від 03 лютого 2021 року в розмірі 7 794 (сім тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 50 копійок, з яких: 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 094 (шість тисяч дев`яносто чотири) гривні 50 копійок - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № від 10 лютого 2021 року в розмірі 27 515 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, з яких: 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 515 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками, а також за договором позики № 1628168 від 25 березня 2021 року в розмірі 25 310 (двадцять п`ять тисяч триста десять) гривень 00 копійок, з яких: 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 810 (сімнадцять тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками, а всього 60 619,50 грн. Вказані суми заборгованості та судові витрати в розмірі 2481,00 грн ТОВ «ФК «ЄАПБ»» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їхню користь.

02.12.2022 суд постановив ухвалу, якою прийняв указаний позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання (а.с.92, 93).

26.12.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 з додатками та підтвердженням направлення його копії позивачу (а.с. 111-113). У відзиві відповідач посилається на те, що позивачем не доведено розмір фактично взятих ним кредитних коштів за умовами кредитних договорів. Вказує, що позивач додав до позову лише розрахунки заборгованості - без виписки про рух коштів по рахунку, а також без документа, який підтверджує отримання відповідачем суми грошових коштів у користування, тобто докази про зарахування відповідних сум на конкретний рахунок відповідача відсутні. Додані до позовної заяви розрахунки заборгованості не можуть підтверджувати існування заборгованості відповідача, оскільки ці розрахунки не є первинними документами та не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Додані до позовної заяви копії договорів, анкети, роздруківки з правилами і умовами не підтверджують існування кредитних відносин між первісним кредитором та відповідачем. Також відповідач зазначає, що нарахування відсотків можливе виключно у межах погодженого сторонами строку кредитування, який чітко визначений у кредитних договорах. Проте, з наданих позивачем розрахунків неможливо з`ясувати як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингу. Крім того, відповідач вважає звернення позивача до суду з цим позовом передчасним, оскільки новий кредитор не надав належних доказів на підтвердження виконання ним вимог ст. 1082 ЦК України щодо письмового повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги. Відповідач стверджує, що він не отримував відповідного письмового повідомлення ні від фінансової установи, ні від фактора. На підставі викладеного просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

03.01.2023 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 150-157), в якій представниця позивача ОСОБА_2 зазначає, що 03 лютого 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /372533 на суму 1700,00 грн, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором R91293 (відповідно до п. 6.1. Договору). 10 лютого 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № на суму 2000,00 грн, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9w5v0f (відповідно до Правил). 25 березня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 1628168 на суму 7500,00 грн, який підписано одноразовим ідентифікатором F2EKYctdEV (відповідно до п.5 договору позики). За умовами кожного з кредитних договорів (договорів позик) їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону, вказаний Позичальником при укладанні Кредитних договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що використовується відповідно до Правил і є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету - кредитні договори між Відповідачем та Первісними Кредиторами не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, про що свідчить наявність волі Відповідача на укладення такого Договору на відповідних умовах, реалізована шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо доказів на підтвердження надання коштів та первинних бухгалтерських документів, представниця позивача зазначила про те, що за умовами кожного з укладених кредитних договорів кошти надавались Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідні ж первинні бухгалтерські документи знаходяться у первинних кредиторів. Щодо нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, зауважує, що умови кожного із трьох договорів передбачають строки їх нарахування та розмір. Згідно з умовами кожного з укладених Кредитних договорів Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кошами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. На підставі цього просила повністю задовольнити позов.

В судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_2 позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснила, що товариство-позивач не повідомляло письмово боржника ОСОБА_1 про набуття ними права вимоги, оскільки закон не покладає на них такого обов`язку. Водночас, факт відступлення права вимоги не звільняє відповідача від обов`язку належного виконання зобов`язань за кредитними договорами і ОСОБА_1 міг погашати заборгованість на користь первісних кредиторів, які б одразу перерахували ці кошти позивачу, якби такі проплати мали місце. У позивача дійсно відсутні будь-які документи на підтвердження перерахування позикодавцем ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику ОСОБА_1 коштів в сумі 7500,00 грн.. Проте, ця обставина підтверджується роздруківкою заборгованості по кредиту № 1628168 від 25.03.2021, згідно якої позичальник здійснив одну проплату в сумі 100 грн на погашення цього бору. По двом іншим договорам докази перерахування коштів на банківську картку відповідача наявні і були надані суду. Ствердила, що відсотки по кредитам нараховані вірно згідно умов договорів та правил отримання кредиту, постійний доступ до яких відповідач має у своєму персональному електронному кабінеті.

Представниця відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві. Додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово брав мікрокредити в різних фінансових установах та завжди повертав позичені кошти. Він не пам`ятає, чи укладав кредитні договори з первісними кредиторами в цій справі, чи надходили йому від них грошові кошти, але номер банківської картки, який вказаний в документах, дійсно належав йому. Представниця зауважила, що матеріали справи не містять доказів надання (перерахування) первісними кредиторами на користь відповідача грошових коштів. Розрахунки заборгованості незрозумілі, перевірити період нарахування відсотків та правильність такого нарахування неможливо. Крім того, періоди нарахування відсотків за усіма кредитними договорами значно збільшені, що суперечить умовам відповідних договорів. Позивачем не доведено того, що при укладенні кредитних договорів відповідач ознайомився саме з тією редакцією правил, копія яких додана до позову і на які наразі посилається фінансова установа. Просила відмовити у позові повністю. Відповідаючи на питання, зазначила, що банківської виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1 для підтвердження факту ненадходження на його картку коштів від первісних кредиторів сторона відповідача не отримувала і суду не надавала. Чи здійснював відповідач проплати на погашення кредитів на користь первісних кредиторів як до, так і після укладення договорів факторингу вказати не змогла.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що

І. 03 лютого 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № /372533, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 14 днів, тобто до 16.02.2021. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 547,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована (а.с.8).

Відповідно до п.1.4 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом.

Згідно п.п. 1.5. п. 1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.gofingo.com.ua/.

У розділі 2 Договору визначено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором. Так, заборгованість за договором складають сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) (п.2.2. Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.3. Договору).

Відповідно до п.5.2. Договору всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

За п.6.1. Договору він складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п.6.8. Договору підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства.

Клієнт підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.6.9 Договору).

У розділі 7 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «ГОУФІНГОУ» та зазначено про електронний підпис директора Іващенко І.В., а також ідентифікуючі відомості клієнта ОСОБА_1 , а саме: дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефон, рахунок позичальника та електронний підпис клієнта R91293 (а.с.8 на звороті).

Указаний Договір сторони уклали в електронному виді шляхом електронного підпису сторін, в тому числі й відповідача, в договорі про надання кредиту.

Зазначені в преамбулі реквізити та підписи сторін цього Договору є актуальними і правильними, оскільки не оспорюються сторонами.

Як убачається із вищезазначеного договору, між первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Указаним договором чітко визначені зобов`язання сторін. Зокрема, згідно п.3.4.2. Договору клієнт взяв на себе обов`язок своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором.

Відповідно до довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №02/01 від 03.01.2023, як оператора послуг платіжної інфраструктури, на сайті торговця «GOFINGO.COM.UA» через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція по типу «видача» 03.02.2021 22:50 на суму 1700,00 грн на номер картки НОМЕР_1 (а.с. 194), який збігається з номером карки клієнта ОСОБА_1 , вказаним у реквізитах Договору (а.с.8 на звороті).

23.02.2021 ОСОБА_1 , як позичальник за вказаним договором, звернувся до ТОВ «ГОУФІНГОУ» із заявкою про продовження строку дії договору (пролонгацію кредиту), в якій вказав про те, що він, як позичальник, станом на 23.02.2021 оплатив всі платежі згідно графіку і дає згоду на підписання додаткової угоди до цьому договору для продовження строку фінансового кредиту на 30 календарних днів (а.с.12).

Згідно додаткової угоди № 2 до Договору про надання фінансового кредиту № /372533 від 03.02.2021, укладеної між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем ОСОБА_1 , сторони погодили продовжити строк дії даного Договору на 37 днів (включаючи 7 днів прострочення). Строк дії цього Договору з надання фінансового кредиту визначено з 16.02.2021 до 24.03.2021 (п. 1, 2 Додаткової угоди № 2) (а.с.12).

З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № /372533 від 03.02.2021 ОСОБА_1 вбачається, що сума основного боргу становить 1700,00 грн; за період з 03.02.2021 по 16.02.2021 стан кредиту значиться як «Активний»; з 17.02.2021 по 22.02.2021 (шість днів) - «Прострочений»; з 23.02.2021 (дата укладення Додаткової угоди №2) по 24.03.2022 «Активний (Продовжений)»; з 25.03.2021 по 22.06.2021 «Прострочений»; з 23.06.2021 по 07.12.2021 «Призупинені нарахування» з сумою основного боргу 1700,00 грн та відсотками 6094,50 грн; 08.12.2021 «Проданий», платіж 7794,50 грн, (а.с. 196-198).

08 грудня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено договір факторингу № 08122021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників ТОВ «ГОУФІНГОУ», вказаних у Реєстрі боржників (а.с.13, 14).

Відповідно до п.1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, за період з 08.12.2021 по 31.10.2022 відповідач має заборгованість в розмірі 7 794,50 грн., яка складається із: 1 700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 094,50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.17).

Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не повернув наданий йому кредит в строки, передбачений Кредитним договором.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 794,50 грн., з яких: 1 700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 094,50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.16).

ІІ. Крім того, 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 надав акцепт оферти на укладення між ним та ТОВ «ІНФІНАНС» Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1, та отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 3447431 від 10.02.2021, які підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 9w5v0f (а.с.22-24).

За умовами цього Договору ОСОБА_1 надавався кредит в розмірі 2 000,00 грн на строк користування 28 днів, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом - за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Річна відсоткова ставка 638,75 %, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 980,00 грн - за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом - застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5 %, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1 960,00 грн - за умови неналежного виконання умов Договору.

В акцепті оферти ОСОБА_1 ствердив, що з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №15/1 від 18.11.2020 (далі Правила), він згоден.

В розділі акцепту «Основні умови кредиту» вказано, що всі інші умови викладені в Правилах, з якими ОСОБА_1 ознайомився до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти), у тому числі, які визначають порядок застосування та нарахування процентів за користуванням кредитом (п.7 Правил).

Згідно п.7 Правил, редакція яких за №15/1 від 18.11.2020 наявна в матеріалах справи, проценти за користування поточною сумою фінансового кредиту нараховуються на суму фінансового кредиту з дня отримання включно та по день фактичного повернення включно. Сторони окремо погодили, що у випадку прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту у строк користування кредитом, обумовлений у договорі, проценти за користування кредитом нараховуються по дату фактичного повернення кредиту у повному обсязі, виходячи з максимальної відсоткової ставки з урахуванням положень п.7.3. Правил (а.с.29).

Крім акцепту оферти, 10.02.2021 відповідач ОСОБА_1 підписав своїм електронним підписом заявку-анкету на отримання кредиту №3447431 в сумі 2000,00 грн на споживчі цілі на термін 28 днів, визначивши способом отримання кредиту платіжну картку і зазначивши реквізити банківської платіжної картки: 628444 (а.с.23).

З доданої до позову квитанції вбачається зарахування 10.02.2021 о 16:17 коштів в сумі 2000,00 грн на картку НОМЕР_1 способом здійснення онлайн-платежу (а.с.25).

Згідно розрахунку заборгованості нарахування відсотків за користування кредитними коштами в сумі 2000,00 грн здійснювалось до 26.04.2022 і обрахована в розмірі 25 515, 00 грн. В подальшому сума заборгованості за відсотками не змінювалась.

З указаного розрахунку вбачається, що в результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе за цим кредитним договором зобов`язань, станом на 22.06.2021 у нього утворилась заборгованість перед кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» у розмірі 27 515,00 грн, яка складається з: 2 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 515,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.43-46).

22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаних в Реєстрі боржників (а.с.38-40).

Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № в сумі 27 515,00 грн, яка складається із заборгованості з основного боргу 2 000,00 грн та заборгованості за відсотками 25 515,00 грн (а.с.42).

ІІІ. Крім того, 25 березня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 1628168, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) F2EKYctdEV і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.п. 4.4 п.4, п.11 Договору позики, та підтверджується реквізитами та підписами сторін (а.с.50).

Згідно з п.1 цього Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

В реквізитах позичальника ОСОБА_1 вказано номер рахунку: НОМЕР_2 .

За умовами зазначеного договору ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» зобов`язувалось надало відповідачу грошові кошти у сумі 7 500,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 24.04.2021.

За користування позикою позичальнику була встановлена фіксована процентна ставка в розмірі 1,99% на добу. Знижена процентна ставка 1,69% на добу. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою встановлена в розмірі 2,70% на добу (а.с.50).

Відповідно до п. 5 Договору позики Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Згідно з п. 6 Договору позики, Договір укладений в результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по Договору №1628168 від 25.03.2021 вбачається, що станом на 21.09.2021 ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» нарахувало відповідачеві заборгованість в загальному розмірі 25 310,00 грн, з яких: 7 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 810,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.62, 200, 201).

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.56, 57).

Згідно п. 1.1. Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №5 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та Додаткової угоди №5 від 21.09.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» 21.09.2021 набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 1628168 в сумі 25 310,00 грн, яка складається із заборгованості з основного боргу 7 500,00 грн та заборгованості за відсотками 17 810,00 грн (а.с.61).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються, Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частина 12 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

В судовому засіданні установлено, що Кредитний договір № /372533 від 03.02.2021, Договір позики № від 10.02.2021 та Договір позики № 1628168 від 25.03.2021 підписані відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами указаних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладені.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положенням ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Частинами 5,7 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наданими суду і дослідженими в судовому засіданні доказами, що наявні в матеріалах справи, підтверджується те, що кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позикодавцем ТОВ «ІНФІНАНС» виконано зобов`язання за договорами кредиту № /372533 від 03.02.2021 та позики № від 10.02.2021 відповідно, і перераховано на користь відповідача - позичальника обумовлені договорами суми (довідка а.с.194, квитанція а.с. 25). Аргументи представниці відповідача про те, що ОСОБА_1 не укладав цих кредитних договорів і не отримував на свій банківський рахунок з номером картки НОМЕР_3 коштів в розмірі 1700,00 грн і 2000,00 грн - повністю спростовуються наданими позивачем і наявними у справі доказами, детально проаналізованими вище. Доказів ненадходження на банківський рахунок коштів за вказаними договорами (зокрема, виписки по своєму картковому рахунку за 03.02.2021 та 10.02.2021) - відповідач суду не надав.

З досліджених доказів суд також висновує те, що нарахування відсотків за користування коштами за договором кредиту № /372533 від 03.02.2021 та договором позики № від 10.02.2021 відповідає умовам цих договорів, що укладені відповідачем. Так, обидва договори передбачають нарахування процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно (п.2.3. Договору - а.с.8, пункт Основних умов кредиту, п.7 Правил - а.с.22, 29). При цьому, суд приймає до уваги те, що згідно акцепту оферти від 10.02.2021 на укладення Договору позики № від 10.02.2021 відповідач ОСОБА_1 заявив про свою згоду з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №15/1 від 18.11.2020. Тобто, саме з тією редакцією Правил, що додана позивачем до позову і досліджена судом, ознайомився і погодився відповідач в акцепті оферти на кладення Договору позики від 10.02.2021, підписаному одноразовим ідентифікатором (а.с.22, 26).

З розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе за договором кредиту № /372533 від 03.02.2021 та договором позики № від 10.02.2021 зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по договору з ТОВ «ГОУФІНГОУ» в розмірі 7 794,50 грн, з яких: 1 700,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 094,50 грн - сума заборгованості за відсотками; та по договору з ТОВ «ІНФІНАНС» в розмірі 27 515,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 515,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

За положеннями частин 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 висловив таку правову позицію: «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем надано до суду як договори факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року та № 22/06-22 від 22 червня 2022 року, так і відповідні документи, які підтверджують заборгованість відповідача за Кредитним Договором № /372533 від 03.02.2021 і Договором Позики № від 10.02.2021, а саме: копію Кредитного договору № /372533 від 03.02.2021, копію витягу з Реєстру Боржників від 08.12.2021, розрахунку заборгованості за даним договором; копію Договору Позики № від 10.02.2021, копію витягу з Реєстру Боржників від 22.06.2022 та розрахунку заборгованості за даним договором.

Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» на підставі вказаної документації довело належним чином, що набуло право грошової вимоги за Кредитним Договором № /372533 від 03.02.2021 та Договором Позики № від 10.02.2021.

При оцінці указаних вище договорів факторингу суд керується закріпленим у ст.204 ЦК України принципом правомірності правочину та зауважує, що ці договори ніким не оспорювались та у встановленому порядку недійсними не визнавались, а відтак, суд приймає їх до уваги.

Посилання сторони відповідача на передчасність подачі цього позову з тих підстав, що позивач не повідомляв відповідача про набуття нам права вимоги за указаними вище договорами, суд вважає помилковим. Як уже зазначалося вище, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Відповідач же не надав суду жодних доказів погашення заборгованості на користь первісних кредиторів.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до відповідача ОСОБА_1 вимог по договору кредиту № /372533 від 03.02.2021 та договору позики № від 10.02.2021.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №1628168, укладеним 25.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»», суд зазначає наступне.

За умовами указаного договору позики позикодавець ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» зобов`язувався передати позичальнику ОСОБА_1 у власність грошові кошти в сумі 7500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, вказаний в реквізитах цього договору.

Проте, жодних доказів такого перерахування коштів позивачем до суду не надано. Посилання представниці позивача на те, що факт перерахування коштів в сумі 7500 грн на рахунок відповідача підтверджується змістом розрахунку заборгованості, за яким позичальник здійснив одноразовий платіж на погашення боргу в сумі 100 грн, суд до уваги не приймає. Суд зауважує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості фактично є роздруківкою із бази позикодавця ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»», а тому сам по собі не є і не може бути належним та достатнім доказом факту перерахування коштів в обумовленому договором позики розмірі на рахунок відповідача.

На підставі наведеного, суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» заборгованості за договором позики № 1628168 від 25 березня 2021 року в розмірі 25 310,00 грн, оскільки недоведеність виконання зобов`язань позикодавцем виключає існування зобов`язань у позичальника.

Згідно положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ»» підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи згідно вимог ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2481,00 грн (а.с.1). Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, обрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1 445, 13 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 204, 207, 516, 517, 536, 626, 627, 629, 636, 638, 640, 642, 1048, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», Законом України «Про електронні довірчі послуги», ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» суму заборгованості :

- за кредитним договором № /372533 від 03 лютого 2021 року в розмірі 7 794 (сім тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 50 копійок, з яких: 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 094 (шість тисяч дев`яносто чотири) гривні 50 копійок - сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики № від 10 лютого 2021 року в розмірі 27 515 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, з яких: 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 515 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками;

а всього 35 309 (тридцять п`ять тисяч триста дев`ять) гривень 50 копійок.

У частині позову про стягнення заборгованості за договором позики № 1628168 від 25 березня 2021 року в розмірі 25 310 (двадцять п`ять тисяч триста десять) гривень 00 копійок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» судовий збір у розмірі 1 445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень 13 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; ; реквізити IBAN № НОМЕР_4 в АТ «ТАСкомбанк»;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , фактичне та останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 03.02.2023.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО