Справа № 548/227/23
Провадження №2-з/548/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2023 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В. П. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. У вказаній заяві вказує, що має намір звернутися до суду із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 за участі третьої особи приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Берези Дарії Василівни про визнання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), серія та номер 143 недійсним та визнання результатів електронних торгів недійсними. У зв`язку із цим просить суд забезпечити майбутній позов шляхом накладення заборони:

- проводити реєстраційні дії щодо майна, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

-проводити дії щодо виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 ;

а також, шляхом зупинення виконання виконавчого провадження № 67198346, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем щодо виконання виконавчого листа № 548/778/21, виданого 09.09.2021 року Хорольським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 1000000 (один мільйон) гривень та судових витрат в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, для розгляду заяви про забезпечення позову було визначено суддю Старокожка В. П.

Ознайомившись із поданою заявою, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з таких міркувань.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ст. 151 ЦПК України визначає вимоги щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову. Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити в тому числі:

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проаналізувавши зміст та вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про її невідповідність вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову. Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті, тобто, предметом позову є позовні вимоги.

Суддя констатує, що звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник ОСОБА_1 вказує тільки про наявність спірних правовідносин щодо права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , не зазначаючи при цьому про обсяг позовних вимог, які він має намір пред`явити в майбутньому. Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 151 ЦПК України заявник не надає обґрунтування доцільності вжиття кожного із заходів забезпечення позову, про які він прохає суд, посилаючись лише на законодавчо встановлений порядок розгляду такого роду заяв.

Таким чином, оскільки в супереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявник у своїй заяві не зазначає предмету майбутнього позову (не формулює позовні вимоги майбутнього позову), суддя позбавлений можливості надати оцінку доцільності застосування зазначених заявником заходів забезпечення позову та наслідкам невжиття таких заходів.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ознайомившись із поданою ОСОБА_1 заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, суддею встановлено, що остання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України з наведених в ухвалі обставин, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-261, 353, 354, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В. П. Старокожко