Провадження 2/557/12/2023
Справа 557/2041/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 557/2041/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 , вимоги якого у подальшому уточнила, та просить поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який належить сторонам по 1/2 частці у праві власності на нього, з припиненням права спільної часткової власності, на дві окремі квартири, як об`єкти нерухомого майна; визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 21 січня 2022 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 09 червня 2022 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_3 про уточнення позовних вимог та задоволено клопотання останньої про призначення судової будівельно-технічної експертизи. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року поновлено провадження у справі.

26 грудня 2022 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Сторони в судове засідання не з`явились.

12 січня 2023 року позивач та його представник не з`явилися в судове засідання, розгляд справи відкладено у зв`язку із їх неявкою на 02 лютого 2023 року. При цьому позивач та його представник були повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не подавали. Як убачається з даних трекінгу «Укрпошти» за номером відправлення рекомендованого листа 994, відправлення про виклик у судове засідання на 12 січня 2022 року вручено ОСОБА_1 особисто. Також, за даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка представнику позивача ОСОБА_3 на вказане число вручена особисто 30 грудня 2022 року.

02 лютого 2022 року позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та дані трекінгу «Укрпошти» за номером відправлення рекомендованого листа 321, повторно не з`явилися в судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом установлено, що позивач та його представник 12 січня 2023 року та 02 лютого 2023 року, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, не з`явилися в судові засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не подавали.

Окрім цього, представник позивача, яка в інтересах останнього звернулася до суду з позовом, не скористалась правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для неї є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Підстави для відкладення судового засідання, згідно з ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

Положення ч. 1 ст. 128 ЦПК України враховується судом у системному зв`язку із положеннями ч. 5 ст. 223 ЦПК України, згідно якої суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначив Верховний Суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22 травня 2019 року), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така ж правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що позивач та її представник про день, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно, з дотримання розумних строків розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, в судове засідання такі не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки. Наразі будь-яких доказів наявності поважних причин неявки останніх до суду стороною позивача не надано.

Суд наголошує, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Відтак, процесуальна бездіяльність позивача та його представника не може ставити під сумнів здійснення судом судочинства, а вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду.

З огляду на зазначене, суд вважає, що повторна неявка в судове засідання позивача та його представника, які належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, свідчить про небажання підтримувати заявлені вимоги, втрату інтересу до справи, що є підставою для залишення позову без розгляду, незалежно від причин такої неявки.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду (ч. 2 ст. 257 ЦПК України), тому вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не порушуються.

Керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Оленич