Справа №443/34/23
Провадження №2/443/144/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 січня 2023 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, Жидачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання шлюбу недійсним, в якому просить: визнати недійсним шлюб, укладений 29.10.1983 року між ним та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 29.10.1983 року Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, актовий запис №14, з моменту його укладення (державної реєстрації); анулювати актовий запис №14 від 29.10.1983 року про шлюб вчинений Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, зареєстрований в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 05.09.2011 року за №9.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю за необхідне повернути її з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п.4 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч.2 ст.27 ЦПК України).

Одночасно, як вбачається із змісту позовної заяви, позивач звертаючись за підсудністю до Жидачівського районного суду Львівської області покликався на ч. 15 ст.28 ЦПК України, а саме те, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається із відповідівідділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 17.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим та знятим з реєстрації не значиться.

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Одеській області від 16.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за межами територіальної юрисдикції Жидачівського районного суду Львівської області.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи в цивільному процесі є, зокрема, сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до положень ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під вимогою треба розуміти матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасно позивач, залучаючи до участі у справі як відповідачів Журавненську селищну раду Стрийського району Львівської області та Жидачівський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), не зазначає яким чином його права не визнаються, порушуються або оспорюються саме цими особами, які фактично можуть бути залучені в якості третіх осіб без самостійних вимог, оскільки визнання недійсним шлюбу змінює правовий статус та впливає на права і обов`язки іншого із подружжя, а не органу, де здійснювалась державна реєстрація шлюбу, тобто такі є неналежними відповідачами.

Більше того, як вбачається із відповіді Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), яка адресована позивачу, то останнього повідомлено, що анулювання актового запису про шлюб між двоюрідними братом та сестрою проводиться на підставі рішення суду про визнання шлюбу недійсним відповідно до ст.41 Сімейного кодексу України.

Згідно ст.42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним.

За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

У випадках, передбачених ст. 41 СК України, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. Сімейний кодекс України вказує на підстави, за яких шлюб може бути визнано недійсним, зокрема коли шлюб було укладено: між усиновлювачем і усиновленою дитиною; двоюрідними братом і сестрою чи іншими родичами; з особою, яка не досягла шлюбного віку, тощо. Разом з тим, наявності одного із вказаних фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним. Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Правові підстави для анулювання актового запису цивільного стану передбачені ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (надалі - Закон).

Актовий запис цивільного стану анулюється на підставі:

1) рішення суду;

2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом (ч.1 ст.24 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню (ч.3 ст.24 Закону).

Згідно п.1.4.Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України,- висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України.

Із системного аналізу вищевказаних норм Закону випливає, що анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду.

При цьому, позивач звертаючись до суду із даною позовною заявою вказує на підстави визнання шлюбу недійсним, передбачені ст.ст.40, 41 СК України, а не 39 СК України, тобто коли шлюб є недійсним та запис про його анулювання може бути здійснений органом держаної реєстрації актів цивільного стану за заявою заінтересованої особи.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вищевикладене, залучення позивачем в якості співвідповідачів Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області та Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), суд розцінює як завідомо безпідставне залучення вказаних осіб як відповідачів з метою зміни підсудності справи та визнає вказані дії зловживанням процесуальними правами, а тому позовну заяву слід повернути.

Керуючись ст. 44 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, Жидачівський вдділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Льівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання шлюбу недійсним - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду з дотриманням правил підсудності.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Сливка