Дата документу 07.02.2023 Справа № 334/2805/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2805/20
Провадження №22-ц/807/216/23
Головуючий в 1-й інстанції Гнатюк О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 19 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником, якого є AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №093-2008-1555. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 45000,00 (сорок п`ять тисяч) доларів США 00 центів, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 13,45% річних. 19 травня 2008 року між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки N093-2008- 1555-Р/1, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником усіх його зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п.1.1 Договору поруки). У позовній заяві позивачем зазначено, що у 2016 році AT «Універсал банк» звернулося з позовною заявою до Ленінського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення часткової заборгованості за кредитним договором №093-2008-1555 у загальній сумі 16080 доларів США 00 центів, з них: 15 878,40 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 201,60 доларів США- прострочена заборгованість по сумі кредиту. Так як на сьогоднішній день боржник не повернув заборгованість, AT «Універсал банк» прийнято рішення про стягнення всієї суми заборгованості, яка підлягає до стягнення (за вирахуванням суми заборгованості, яка стягується у цивільній справі № 334/2376/17) та станом на 04.05.2020 року становить у загальному розмірі 47140,50 дол. США, яка складається з: прострочена заборгованість по кредиту 25417,16 дол. США; відсотки 20044,74 дол. США; підвищенні відсотки 1678,60 дол. США. Позивач просив солідарно стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04114) заборгованість за кредитним договором N 093-2008-1555 від 19 травня 2008 року у розмірі 47140,50 дол. США. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 18919,15 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову «Універсалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись із рішенням суду, Акціонерне товариство «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що звернення Банку з позовом до відповідачів у 2016 році не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржниками своїх зобов`язань і це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При цьому наявність підстав, передбачених ст.1050 ЦК України не свідчить про розірвання кредитного договору у зв`язку з достроковим стягненням сум за кредитним договором. Підстави для застосування судом строку позовної давності відсутні, враховуючи звернення Банку до суду з позовом у 2016 році та частковим погашенням заборгованості відповідачами.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , зазначає, що про розгляд справи у суді першої інстанції повідомлений не був, оскільки не отримував судові повістки, із висновками суду першої інстанції погоджується і просить залишити рішення суду першої інстанції в силі, додатково зазначає про необхідність застосування строку позовної давності до позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №093-2008-1555, згідно з умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 45 000,0 доларів США, строком до 11.01.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,45 % річних.

Відповідно до п 1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35% річних.

Згідно із п.1.2. Кредитного договору строк кредитування за цим Договором становить період: з дати надання Кредитором Кредиту Позичальнику по «10» травня. 2028 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми Кредиту).

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору цільове призначення Кредиту: на споживчі потреби.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Пунктом п. 8.5. Кредитного договору уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що: розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті, та йому повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти;

До укладення ним цього Договору він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Згідно із п. 2.3. Кредитного договору видача кредиту за цим Договором проводиться на поточний рахунок Позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3. даного Договору. Слід зазначити, що між Банком та Позичальником неодноразово укладалися додаткові угоди до Кредитного договору.

10 вересня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору (надалі по тексту іменується - «Додаткова угода»).

Відповідно до п.1.1.1 Додаткової угоди з 10 вересня 2009 року по 15 вересня 2009 року включно, Позичальник зобов`язується: Сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 6,68% річних; за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35%.

Згідно із п. 1.1.3. Додаткової угоди з 16 вересня 2009 року по 09 вересня 2010 року включно, Позичальник зобов`язується: Сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 13,45% річних; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі - 40,35%.

16 вересня 2009 року між ПАТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору. Відповідно до вище зазначеної Додаткової угоди терміни в Договорі вживаються в такому значенні: «базова процентна ставка» - це 6,68% річних; «базова підвищена процентна ставка» - це 14,68% річних.

Згідно до п. 1.1.1 зазначеної Додаткової угоди з 16 вересня 2009 року та до 09 вересня 2010 року включно, Позичальник зобов`язується: Сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором; за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки.

Відповідно до п.1.1.2. Додаткової угоди з 10 вересня 2010 року та до 09 вересня 2015 року включно, Позичальник зобов`язується: Сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 8.12% річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором; за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 8,12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

17 липня 2014 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору (надалі по тексту іменується «Додаткова угода б/н»).

Відповідно до п. 1.1.1. Додаткової угоди б/н з 17 липня 2014 року по 09 липня 2015 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процента ставка - 9,39% річних (далі - «базова процентна ставка» та/або «Звичайна процентна ставка») в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 17,39% річних (далі - «підвищена процентна ставка» та/або «Підвищена процентна ставка)).

Згідно із п.1.1.2. Додаткової угоди б/н, починаючи з 10 липня 2015 року Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка 13,82 % річних; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 21,82% річних.

13 липня 2015 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1.1. вище зазначеної додаткової угоди з 13 липня 2015 року по 09 січня 2016 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 9,39% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 17,39% річних.

Згідно із п.1.1.2. вказаної вище додаткової угоди починаючи з 10 січня 2016 року Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка -13,82% річних; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 21,82% річних.

14 березня 2016 року між Банком та Позичальником була укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору (надалі по тексту іменується - «Додаткова угода N5»). Відповідно до Додаткової угоди N5 терміни в Договорі вживаються в такому значенні: «базова процентна ставка» - це 9,5% річних; «базова підвищена процентна ставка» - це 17,5% річних. Розмір базової підвищеної процентної ставки за користування Кредитом понад встановлені цим Договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника.

Відповідно до п.1.1.1 Додаткової угоди N5 з 14 березня 2016 року по 09 березня 2017 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором; за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки.

Згідно із п.1.1.2. Додаткової угоди N5 починаючи з 10 березня 2017 року Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 4,32% річних в порядку, та на умовах та в строки, визначені цим Договором; за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 4,32% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором .

Після Розділу 10 Додаткової угоди N5, пунктом 2 передбачено наступне: «Позичальник підтверджує правомірність нарахування Кредитором процентів за користування кредитом та факт їх оплати Позичальником в добровільному порядку на підставі Договору в будь-яких попередніх редакціях, включаючи факти сплати за зміненими процентними ставками, а саме: в період з 19 травня 2008 року по 21 вересня 2009 року включно Позичальник підтверджує правомірність нарахування Кредитором процентів за користування кредитом за наступними ставками: процентна ставка -13,45% річних; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) процентна ставка в розмірі 40,35%.

Сторони також підтверджують, що: станом до дати укладення цієї Додаткової угоди до Договору Кредитор вже надав Позичальнику кредит у розмірі, вказаному у п.1.2. Договору, таким чином на дату укладення цієї Додаткової угоди до Договору заборгованість Позичальника за сумою кредиту (яка надана Позичальнику та не повернута Кредитору) за Договором становить 41 295,56 (сорок одна тисяча двісті дев`яносто п`ять) доларів США 56 центів».

19.05.2008 року між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №093-2008-1555-Р/1, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником ОСОБА_1 усіх його зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.4. Договору поруки відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

10.09.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду б/н до Договір поруки №093-2008-1555-Р/1.

17.07.2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки б/н.

13.07.2015 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки б/н.

14.03.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 була укладена Договір поруки б/н, відповідно до якого він поручився перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань, що виникли з Кредитного договору №093-2008-155 від 19.05.2008, укладеного між Кредитором та Позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобов`язання Боржником. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі всі умови вищезазначеного Основного договору і він погоджується з ними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 року (справа 334/2376/17) задоволено позов Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість, яка виникла за кредитним договором №093-2008-1555 від 19.05.2008 р., у розмірі 16080,0 доларів США, яка складається з: 15878,40 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 201,60 доларів США - прострочена заборгованість по сумі кредиту, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 6541,50 грн. в рівних частинах з кожного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходи з того, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк банк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, звернувшись з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Такими діями (заявленням позову) кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги про стягнення заборгованості, зафіксувавши розмір загальної заборгованості за кредитним договором станом на 12.01.2017 року, яку позивач просив стягнути, 16080,00 доларів США, яка складається з: 15878,40 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 201,60 доларів США - прострочена заборгованість по сумі кредиту. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник тривалий час не виконував, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути заборгованість за кредитом та відсотками, які нараховувалися після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості та до структури якої не входить заборгованість,стягнута за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується часткового виходячи із наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

19.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №093-2008-1555, згідно з умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 45 000,0 доларів США, строком до 11.01.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,45 % річних.

В подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до кредитного договору, які вносили зміни щодо процентної ставки.

19.05.2008 року між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №093-2008-1555-Р/1, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником ОСОБА_1 усіх його зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Банк свої зобов`язання за умовами договору виконав у повному обсязі надавши у користування кредитні кошти у вказаному розмірі, між тим відповідачі у справі своїх обов`язків щодо повернення кредиту не виконують і мають заборгованість, яка відповідно до позовних вимог станом на 04.05.2020 року становить 47140,50 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 25417,16 дол. США; відсотки 20044,74 дол. США; підвищенні відсотки 1678,60 дол. США.

Вказана сума заборгованості, як зазначив позивач, визначена з урахуваннямрішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 року (справа 334/2376/17), відповідно до якого задоволено позов Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість, яка виникла за кредитним договором №093-2008-1555 від 19.05.2008 р., у розмірі 16080,0 доларів США, яка складається з: 15878,40 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 201,60 доларів США - прострочена заборгованість по сумі кредиту.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із тим, що у відповідачів утворилась заборгованість за кредитним договором, між тим, що стосується її розміру, то слід зазначити наступне.

Відповідачем у справі ОСОБА_2 до відзиву на апеляційну скаргу надано копію вимоги позивача щодо дострокового повернення кредиту (т. 3 а.с. 76), відповідно до якої станом на 05.12.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 43449,96 доларів США, з яких 201,6 доларів США- прострочена заборгованість за кредитом; 41295,56 доларів США строкова сума заборгованості за кредитом; 1952,8 доларів США відсотки/комісія, нараховані за користування кредитними коштами. Вказаний розмір заборгованості також додатково підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (т.2 а.с.124-127)

З направленням вказаної досудової вимоги про погашення всієї суми заборгованості, позивач змінив строк дії кредитного договору, тому після спливу 61 дня з моменту отримання цієї вимоги у позивача припинилося право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318 цс 18, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Банк скористався своїм правом щодо подачі позову про стягнення заборгованості, між тим пред`явив до стягнення не всю суму заборгованості.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 року (справа 334/2376/17) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість, яка виникла за кредитним договором №093-2008-1555 від 19.05.2008 р., у розмірі 16080,00 доларів США, яка складається з: 15878,40 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 201,60 доларів США - прострочена заборгованість по сумі кредиту.

Таким, чином недотягнутою є заборгованість за кредитом у розмірі 25417,16 доларів США (41295,56-15878,40).

Між тим, враховуючи відсутність у позивача права нарахування відсотків за договором з 61 дня з моменту отримання вимоги відповідачем, у зв`язку зі зміною строку дії договору, вимоги цього позову щодо стягнення відсотків та підвищених відсотків, є лише частково обґрунтованими.

Так, відповідачем ОСОБА_2 не заперечується отримання досудової вимоги у лютому 2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості наданим позивачем станом на вказаний період у відповідачів була заборгованість за відсотками у розмірі 2933,56 доларів США, заборгованість за підвищеними відсотками відсутня.

Таким чином, законними та обґрунтованими є вимоги позивача, щодо стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми заборгованості по кредиту у розмірі 25417,16 доларів США та відсоткам у розмірі 2933,56 доларів США. Вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 17111,18 доларів США та підвищених відсотків у розмірі 1678,60 доларів США є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку з приводу того, що позивач не має право на стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки така була нарахована після звернення до суду з позовом та до структури якої не входить заборгованість стягнута за судовим рішенням, враховуючи також і ту обставину, що позивач при звернення з позовом до суду у 2017 році скористався своїм правом щодо стягнення заборгованості не в повному обсязі.

Таким чином, судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу заявлено про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що відповідач не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції з причин неотримання за місцем реєстрації поштової кореспонденції (т.2 178,181,195,202) і останнім заявлено про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог при поданні відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає за можливе вказану заяву розглянути.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, після отримання відповідачами вимоги Банку від 05.12.2016 року щодо дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором з лютого 2017 року почався відлік позовної давності за відповідними вимогами.

Банком перервано такий строк пред`явленням позову 12.04.2017 року, що стягнення частини вимог.

Відповідно до ч.2 статті 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Таким чином, щодо іншої частини вимог, за якими не було заявлено позов, новий строк позовної давності почався 12.04.2017 року.

Позов у цій справі пред`явлено 01.06.2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі, що є підставою для відмови у задоволенні вимог позову. Вказані обставини є не спростованими позивачем.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Відмовити у задоволенні позову «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 9 лютого 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков