Справа № 164/1546/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Матвійчука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Колківської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом та законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 .

Ухвалою Маневицького районного суду від 16 жовтня 2020 року у даній справі відкрите загальне позовне провадження.

08 червня 2021 року ухвалою суду провадження у даній справі зупинено до набрання судовим рішенням законної сили у цивільній справі № 164/680/21 за заявою ОСОБА_5 , заінтересовані особи Колківська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року провадження у даній справі поновлено.

23 лютого 2022 року ухвалою суду підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до розгляду на 11 годину 30 хвилин 05 квітня 2022 року.

Ухвалою суду від 12 липня 2022 року провадження у зазначеній справі зупинено до набрання судовим рішенням законної сили у цивільній справі № 164/1361/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , Колківської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

31 жовтня 2022 року провадження у справі поновлено.

Від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_6 , кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник Колківської селищної ради до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо позову покладається на розсуду суду.

Також в судові засідання, призначені на 26 грудня 2022 року та 17 січня 2023 року позивач не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Заяв про розгляд справи у відсутності сторони позивача чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Частиною першою статті 2 ЦПК України унормовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої цієї ж статті основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене рішення.

Згідно з частиною 2 ст. 43 цього ж Кодексу учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першою ст. 44 ЦПК України унормовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, учасники справи, незалежно від їх статусу (сторона у справі чи її представник/ представники), повинні не лише користуватися наданими їм процесуальними правами, але й чітко виконувати передбачені процесуальним законом обов`язки, що у свою чергу повинно забезпечити справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору судом.

Відповідно до частини 3 ст. 257 ЦПК України у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: - належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; - повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль; - ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Інших умов, у тому числі й існування поважних причин неявки, процесуальних закон не передбачає, а тому право суду залишити позов без розгляду від цієї обставини не залежить.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак у кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Судом вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав позивача, однак поведінка сторони позивача не була спрямована на захист певного фактично порушеного права і такі дії можна кваліфікувати як такі, що підривають засади правосуддя, зокрема справедливості, неупередженості та своєчасності розгляду справ та ефективного захисту прав і інтересів осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Неявка позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви, що призвело до затягування розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті пред`явленого позову.

Крім того, рішенням Маневицького районного суду від 04 липня 2022 року, яке набрало законної сили 04 серпня 2022 року та ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржувалось, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , Колківської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, за ОСОБА_3 визнано, зокрема, в порядку спадкування за заповітом та законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4 .

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги вимоги Закону, а також те, що позивач, будучи належним чином повідомлений про судові засідання, повторно не з`явився для розгляду справи з невідомих суду причин, не продемонстрував готовність брати участь на всіх етапах розгляду такої заяви, не вжив заходів для забезпечення своєї участі в розгляді справи, суд приходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 43, 257, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Колківської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська