Провадження № 2/742/101/23
Єдиний унікальний № 742/2524/22
РІШЕННЯ
16 січня 2023 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Джура Сергій Петрович до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем вказано, що він як спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатова Д.Є. заяви про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, проте листом-повідомленням від 17.08.2022 року № 310/02-14 нотаріусом було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження міститься про арешт нерухомого майна, зареєстрований реєстратором - державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області. Виконавче провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 2/1473/2000, виданого Прилуцьким міськрайонним судом 17.05.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини доходу, починаючи з 28.12.2000 року і до досягнення повноліття, було закінчене 13.03.2018 року в зв`язку із досягненням дитиною повноліття. Провадження, по якому було накладено арешт, та вся інша інформація щодо нього вже знищено, а тому зняти арешт безпосередньо Подільським відділом ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не являється можливим, у зв`язку з чим і просить суд скасувати арешт на належне йому майно.
Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви його представника, просять розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання також не з`явилася, згідно її письмової заяви просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав:
Згідно ст.ст. 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.10).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 24.07.2021 року Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Прилуки, Чернігівської області (а.с.9).
Згідно витягу №66739743 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №88/2021, заведена спадкова справа №68426850 від 06.10.2021, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.11).
Згідно листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатової Д.Є. відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження міститься запис № 25215643 (а.с.12).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 25215643 , зареєстрованого реєстратором - державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області Хитровським Дмитром Васильовичем 13.03.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 40087097 від 13.03.2018 року, внесений на підставі постанови Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області про арешт майна боржника серія та номер: 39923368 від 13.03.2018 року накладено обтяження на асе нерухоме майно (а.с. 14).
Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 21.09.2022 року інформація щодо боржника ОСОБА_3 відсутня (а.с.13).
Відповідно до листа Подільського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.09.2022 року № 19.12-24/10, виконавче провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 2/1473/2000, виданого Прилуцьким міськрайонним судом 17.05.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини доходу, починаючи з 28.12.2000 року і до досягнення повноліття, було закінчене 13.03.2018 року в зв`язку із досягненням дитиною повноліття (а.с.16).
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 89 ЦПК України, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Джура Сергій Петрович до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити.
Скасувати арешт з нерухомого майна номер запису: 25215643 (спеціальний розділ), вид обтяження - арешт нерухомого майна, зареєстрований реєстратором - державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області Хитровським Дмитром Васильовичем 13.03.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 40087097 від 13.03.2018 року, внесений на підставі постанови Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області про арешт майна боржника серія та номер: 39923368 від 13.03.2018 року.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО