Справа № 367/7758/18 Провадження № 2/367/511/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 лютого 2023 Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
при секретарі судових засідань Валюх В.І.,
розглянувши в місті Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та відшкодування моральної шкоди,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 травня 2016 р. між ОСОБА_1 (за текстом - Позивач) з одного боку, та ОСОБА_2 (за текстом - Відповідач-1) з іншого боку, укладений договір позики (надалі за текстом - Договір-1). За вказаним договором Позивач надав Відповідачу-1 позику в сумі 227 790 грн. 00 коп., що за комерційним курсом 25,31 грн., за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк» становило 9 000 доларів США. Відповідно до п.6.3 Договору 1, ОСОБА_3 (за текстом - Відповідач-2), який на час укладання Договору-1 був офіційним чоловіком Відповідача-1, не заперечував відносно підписання цього договору і виступив гарантом по виплаті позики, про що поставив свій підпис під цією угодою. Відповідно до п. 5.5 вказаного Договору-1, повернення позики мало відбуватись рівними частинами (по 12 655,00 грн.) до 10 січня 2017 р. У випадку, якщо у період виплати комерційний курс буде відрізнятись від 25,31 грн. за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк», то проводиться перерахунок та виплата згідно комерційного курсу. Також, 21 вересня 2016 р. між Позивачем з одного боку та Відповідачем-1 з іншого боку, укладений ще один договір позики (надалі за текстом - Договір 2). За вказаним договором Позивач надав Відповідачу-1 позику в сумі 68 935 грн. 00 коп., що за комерційним курсом 26,11 грн. за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк» становило 2 000 доларів США. Відповідно до п.6.3 Договору 2, Відповідач-2 не заперечував відносно підписання такого договору і виступив гарантом по виплаті позики, про що також, як і у першому випадку, поставив свій підпис під цією угодою. Відповідно до п. 5.5 вказаного Договору-2, повернення позики мало відбуватись рівними частинами (по 4 178,00 грн.) до 21 січня 2017 р. У випадку, якщо у період виплати комерційний курс буде відрізнятись від 26,11 грн. за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк», то проводиться перерахунок та виплата згідно комерційного курсу. Вказує про те, що відповідачі свої зобов`язання з повернення грошових коштів (позики) не виконали і до теперішнього часу борг не повернули. На неодноразові прохання Позивача про добровільне повернення боргу а ні Відповідач-1, а ні Відповідач-2 не відповідають і не реагують. Гроші повернути відмовляються.
Зазначає про те, що відповідно до п. 6.1 Договору-1 та п.6.1 Договору-2, при простроченні повернення позики (ії частини), Позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики, але це не звільняє його від погашення позики. При цьому, відповідно до п.6.2 Договору-1 та п.6.2 Договору-2, у випадку зміни комерційного курсу валют, Позичальник зобов`язаний повернути суму позики, збільшену з урахуванням прив`язки до комерційного курсу валют. Таким чином, з врахуванням того, що суми позики а ні по Договору-1, а ні по Договору-2, повернуті Позивачеві не були, загальна сума заборгованості згідно розрахунку з нарахованим штрафом становить: 251 550 + 25 155 + 55 900 + 5 590 = 338 195,00 грн.
Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, позивач зазначає про те, що, оскільки, позивач змушений займатися вмовлянням відповідачів, розв`язувати ситуацію в правовому полі, збирати докази, витрачати відповідно час, при цьому це позбавляє позивача можливості користуватися коштами для потреб власної сім`ї, а тому оцінює завдану відповідачами моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.
В подальшому позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, в якій зазначив про те, що загальний борг перед позивачем становив 11 000,00 доларів США. Під час розгляду справи судом відповідачами частково виплачено (повернуто) грошові кошти в еквіваленті 3980,00 доларів США. Таким чином, позивач зазначає про те, що сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідачів становить 7020,00 доларів США, що за комерційним курсом ПАТ КБ «ПриватБанк» - 37,45 грн. за 1 долар США, становить 262899,00 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, до суду від позивача надходила заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідачі по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується зворотніми повідомленнями про вручення судових повісток, довідками про доставку смс-повідомлень з текстами судових повісток, а також оголошеннями про виклик до суду.
У зв`язку з чим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористались своїм правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
Інших клопотань від сторін до суду не надходило.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір безпроцентної позики № 1. За вказаним договором ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 227 790 грн. 00 коп., що за комерційним курсом 25,31 грн., за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк» становило 9 000 доларів США. Строк повернення позики настає 04.01.2017. Сторонами узгоджено графік погашення заборгованості.
Відповідно до п. 5.5 зазначеного Договору, у випадку, якщо у період виплати комерційний курс буде відрізнятись від курсу 25,31 грн. за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк», то проводиться перерахунок та виплата згідно комерційного курсу.
Згідно п. 6.1. Договору, при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики. Договір підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_3
21 вересня 2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір безпроцентної позики № 2. За вказаним договором ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 68 932 грн. 00 коп., що за комерційним курсом 26,11 грн., за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк» становило 2 000 доларів США. Строк повернення позики настає 21.01.2017. Сторонами узгоджено графік погашення заборгованості.
Відповідно до п. 5.5 зазначеного, у випадку, якщо у період виплати комерційний курс буде відрізнятись від курсу 26,11 грн. за 1 долар США в ПАТ КБ «Приватбанк», то проводиться перерахунок та виплата згідно комерційного курсу.
Згідно п. 6.1. Договору, при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики. Договір підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно розрахунку сума заборгованості разом з нарахованим штрафом становить: 251 550 + 25 155 + 55 900 + 5 590 = 338 195,00 грн.
Відповідачами частково повернуто грошові кошти в еквіваленті 3980,00 доларів США.
Таким чином, сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідачів становить 7020,00 доларів США, що за комерційним курсом ПАТ КБ «ПриватБанк» - 37,45 грн. за 1 долар США, становить 262899,00 грн.
Згідно статті 12 та статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Наданими суду письмовими доказами позивачем доведений факт передачі відповідачу коштів, їх розміру, судом встановлені підставі передачі вказаних коштів відповідачу.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 1048 ЦП України, договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».
Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
З урахуванням принципу розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн. буде достатнім та необхідним для компенсації перенесених моральних страждань позивача, не поставить в край тяжкий матеріальний стан відповідачів та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідачів.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 534, 610, 611, 612, 625, 1046-1049, 1167 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,141,263-268 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , основний борг в сумі 262899 (двісті шістдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень, що становить 7020 тисяч доларів, виходячи з комерційного курсу в ПАТ КБ «Приватбанк» 37,45 грн. за 1 долар США.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , 5000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування завданої моральної шкоди.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 3626,60 грн.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Мерзлий