ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/513/23 Справа № 428/1104/20 Суддя у 1-й інстанції - Оладенко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Гречишкіна Тетяна Олексіївна, про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 липня 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дашко Ю.І., звернулася до суду зі скаргою, у якій просила поновити строк звернення зі скаргою; визнати дії старшого державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Гречишкіної Тетяни Олексіївни неправомірними; визнати неправомірною та скасувати постанову від 02.02.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП №68451413.

В обґрунтування скарги посилається на те, що вищевказаною постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року у справі №427/1104/20 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою, зацікавлені особи: орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Ради Луганської області. Зазначеною ухвалою затверджено мирову угоду сторін, за умовами якої сторони домовились між собою, що по даній мировій угоді, для ОСОБА_2 встановлюється наступний графік побачення з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будні дні два рази на тиждень без визначення часу та один вихідний на тиждень з ночівлею дитини за місцем проживання позивача; проведення з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 днів його щорічної відпустки, поділені навпіл.

Скаржник вважає постанову державного виконавця протиправною, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди може бути пред`явлена до примусового виконання лише у випадку невиконання у добровільному порядку. Боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 у добровільному порядку виконувала умови затвердженої судом мирової угоди, а тому підстави для відкриття виконавчого провадження відсутні. Крім того, в оскаржуваній постанові вказано прізвище боржника « ОСОБА_5 » момент винесення оскаржуваної постанови у неї було прізвище « ОСОБА_6 ». Також, її належним чином не повідомили про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року поновлено строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2022, винесеної старшим державним виконавцем Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Гречишкіною Тетяною Олексіївною та у задоволенні скарги відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та не правильного застосування норм матеріального права, а також вона є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги посилався на те, що державний виконавець не зобов`язаний був пересвідчитися у тому, що ухвала про затвердження мирової угоди не виконується у добровільному порядку, а тому такий висновок вважає хибним, оскільки не відповідає положенням ст.. 208 ЦПК України та повністю нівелює значення інституту мирової угоди в цивільному процесі і вважає, що для відкриття виконавчого провадження щодо виконання ухвали про затвердження мирової угоди, яка визначає порядок спілкування з дитиною, мають існувати факти невиконання мирової угоди у добровільному порядку, оскільки з її боку не було порушень та претензій до виконання умов укладеної та затвердженої мирової угоди, яка виконувалася добровільно і належним чином. Тому вважає, що жодних підстав для примусового виконання ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеної ухвали не було.

Крім того, як на підставу скасування ухвали суду посилалася на те, що в ухвалі Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року та в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2022 року прізвище відповідача (боржника) ОСОБА_5 , хоча на момент ухвалення оскаржуваної постанови у неї було прізвище ОСОБА_6 , а тому судом першої інстанції зроблено хибний висновок про те, що зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження іншого прізвища не свідчить про неправомірність дій державного виконавця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року у справі №427/1104/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою, зацікавлені особи: орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Ради Луганської області, затверджено мирову угоду.

За умовами затвердженої мирової угоди сторони домовились між собою, що по даній мировій угоді, для ОСОБА_2 встановлюється наступний графік побачення з неповнолітньою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будні дні два рази на тиждень без визначення часу та один вихідний на тиждень з ночівлею дитини за місцем проживання позивача; проведення з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 (п`ятнадцять) днів його щорічної відпустки, поділені навпіл.

02 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Гречишкіною Тетяною Олексіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68451413 на виконання вищезазначеної ухвали суду про затвердження мирової угоди.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.7 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Статтею 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що жодних підстав для примусового виконання ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеної ухвали не було, не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для виконання своїх обов`язків, виконавець під час виконавчого провадження наділений правом: проводити перевірку виконання боржником рішень,що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів,підприємств,установ,організацій незалежно від форми власності,посадових осіб,сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення,довідки та іншу інформацію,в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних,юридичних та посадових осіб у випадках,передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Загальні правила щодо порядку виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, передбачені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Тобто, державним виконавцем правомірно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2022 року та під час її ухвалення він не міг перевірити та не зобов`язаний був пересвідчитися у тому, що ухвала про затвердження мирової угоди не виконується у добровільному порядку, то суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» такі дії виконавець має право здійснити лише під час здійснення виконавчого провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що в ухвалі Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року та в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2022 року прізвище відповідача (боржника) зазначено ОСОБА_5 , хоча на момент ухвалення оскаржуваної постанови у неї було прізвище ОСОБА_7 , встановлено наступне, як випливає з копії паспорту боржника, такий виданий на прізвище ОСОБА_1 27.05.2021 року, тобто після постановлення ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2020 року у справі №427/1104/20 про затвердження мирової угоди та після видачі виконавчого листа, тобто підстав зазначення іншого прізвища у постанові про відкриття виконавчого провадження не було.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції мотивував своє судове рішення та дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374,375,383,384,389 ЦПК України,колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В.Свистунова

М.М.Пищида