Номер провадження 2/754/1356/23
Справа №754/7407/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

учасники справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 288 940,00 грн. за договором купівлі-продажу товару та сплаченого судового збору у розмірі 2889,40 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу товару, який оформлено у формі рахунків на оплату товару. Позивач, на виконання вказаного договору, у 2021 році перерахував відповідачу грошові кошти на суму 288940,00 грн. за стільці, а саме: стілець ІСО чорний Неаполь - 01, 10 шт. х 1160 грн. = 11 600 грн.; стілець ICO хром Неаполь - 01, 270 шт. х 932 грн. = 251 640 грн.; крісло Samba RC Хром Софт Неаполь - 01, 10 x 2570 грн. = 25 700 грн. Після виконання своїх зобов`язань позивачем, а саме сплати коштів за товар, неодноразові звернення, відповідачем, так і не було передано позивачу вищезазначеного товару, тобто відповідач не виконав своїх зобов`язань за спірним договором купівлі-продажу перед позивачем.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару, та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 листопада 2022 року.

15.11.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з заявленими вимогами та зазначає, що фактично договір купівлі-продажу товару був укладений в усній формі між позивачем та ОСОБА_3 , який фактично отримував від ОСОБА_2 кошти та перераховував на виробника меблів, який доставляв вказаний товар позивачу. Відповідач стверджує, що позивач, отримавши товар, не підписав накладні квитанції. Фактично відповідачем у вказаній справі повинен бути ОСОБА_3 . Підтвердженням є також переписка з робітниками позивача по вайберу, де вони коректують документи, у тому числі накладну на отримання товару, але, отримавши необхідні документи від ОСОБА_2 не підписують накладну квитанцію щодо отримання товару.

20.12.2022 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір купівлі-продажу товару, а саме стільців у спрощеній формі. Відповідач свого обов`язку не виконав та товар позивачу не поставив. Згоди на заміну боржника у даному зобов`язанні від кредитора не було, у зв`язку з чим відповідач у справі є належним.

05.12.2022 та 07.02.2023 від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи без його участі.

07.02.2023 до канцелярії суду надійшла заява відповідача про відвід судді.

Також, 07.02.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді на підставі ст. 201, 202 ЦПК України, та, як наслідок, зупинення провадження у справі.

Крім того, 07.02.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 07 лютого 2023 року сторони не з`явились.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Гринчак Оксани Іванівни відмовлено.

Також, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року у задоволенні клопотання представника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про постановлення ухвали про врегулювання спору за участю судді та зупинення провадження у справі відмовлено.

Відповідно до частин першої та другої статті 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Водночас клопотання відповідача не містить доказів, які б підтверджували неможливість сторони прибути в судове засідання, у зв`язку з чим суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив таке.

25 листопада 2021 року відповідач - ФОП - ОСОБА_2 виставив позивачу рахунок-фактуру № на оплату товару, а саме: стілець ІСО чорний Неаполь-01, 10 шт. х 1160 грн. = 11 600 грн.; стілець ICO хром Неаполь - 01, 270 шт. х 932 грн. = 251 640 грн.; крісло Samba RC Хром Софт Неаполь-01, 10 шт. x 2570 грн. = 25 700 грн.; загальна сума 288940,00 грн.

У вказаному рахунку-фактурі № від 25.11.2021 ФОП ОСОБА_2 вказано постачальником, а ОСОБА_1 - платником.

Позивачем здійснено оплату за загальну суму 288940,00 грн. Отримувачем коштів є ФОП ОСОБА_2 , призначення платежу: оплата за товар (стілець) рах. № НОМЕР_1 від 25.11.2021, платник ОСОБА_1 , що підтверджується квитанціями № 22-1470115/1/С від 22 грудня 2021 року на суму 72235,00 грн.; № 28-1475617/1/С від 28 грудня 2021 року на суму 72235,00 грн., № 06-1455118/1/С від 06 грудня 2021 року на суму 144 470 грн.

28.06.2022 відповідач отримав від позивача лист-вимогу від 23.06.2022 про повернення попередньої оплати за договором купівлі-продажу в розмірі 288940,00 грн. в семиденний термін після отримання вимоги, оскільки відповідач з грудня 2021 року не поставив товар позивачу.

Доказів перерахування відповідачем позивачу коштів матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч. 5 цієї статті).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 1-2 ст. 639 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За приписами п. 44.1 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та наказу Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операції є первинні документи. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Однак відповідач не надав суду первинний бухгалтерський документ - видаткову накладну, яка б засвідчила факт передачі позивачу замовленого товару.

Згідно з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 19 січня 2022 року у справі № 202/2965/21, роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення».

Таким чином, переписка в месенджері, на яку вказує відповідач, не може вважатися належним доказом передачі товару позивачу, оскільки неможливо встановити осіб, між якими здійснювалась така переписка і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Слід також зауважити, що переписка датована в період з 05.07.2020 по 03.08.2022, тобто після направлення позивачем листа вимоги від 23.06.2022 про повернення коштів.

Виходячи зі змісту позовної заяви та наданих позивачем на підтвердження своїх доводів доказів, суд вважає, що сторонами було укладено договір купівлі-продажу товару, сторони домовились про всі істотні умови договору. Позивач сплатив вартість товару, що обумовлено домовленістю сторін та підтверджується наданими квитанціями. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач поставив, а позивач прийняв обумовлений товар, що є порушенням умов укладеного сторонами договору.

Згідно зі ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач отримав оплату, однак не передав товар позивачу, вимога позивача про стягнення з відповідача сплачених грошових коштів в сумі 288940,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2889,40 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 259, 263-268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу товару в сумі 288940,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2889,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 - РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 - РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК