ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/109/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 712/7412/22 Категорія: 311000000 Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І.,Фетісової Т.Л.

секретар: Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Шарая Людмила Олександрівна,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шарої Людмили Олександрівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення з роботи, зміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом доФОП ОСОБА_2 (позовні вимоги уточнені 03.10.2022) про скасування наказу про звільнення з роботи, зміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з січня 2020 року вонапрацювала у відповідача за трудовим договором на посаді вихователя, а потім директора Приватного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Незважаючи на анулювання ліцензії Приватного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 02.12.2021, позивач продовжувала виконувати обов`язки директора цього навчального закладу.

З 24.02.2022 у зв`язку із військової агресією рф відносно України та введенням на території України воєнного стану, відповідач повідомила, що тимчасово робота ясла-садку припинена, але заробітна плата буде нараховуватися і, при можливості, здійснюватися її виплата. Позивач ОСОБА_1 періодично виходила на роботу для перевірки збереження майна ясла-садка та упорядкування документів. Діти ясла-садок не відвідували. Під час телефонних розмов відповідач повідомляла, що повне відновлення роботи ясла-садка планується найближчим часом, але дату такого відновлення не називала. У цей період позивач жодних заяв про перебування у щорічній відпустці, відпустці без збереження заробітної плати або про звільнення не підписувала і такого бажання не висловлювала. ВідповідачОСОБА_2 про намір припинити здійснювати свою господарську діяльність позивачу не повідомляла.

У липні 2022 року, під час телефонної розмови щодо часу відновлення роботи ясла-садка, відповідач повідомила про те, що з 01.02.2022 позивач звільнена з роботи. З довідок форми ОК-7 та форми ОК-5, отриманих у ГУ ПФУ в Черкаській області, позивач дізналася, що з січня 2022 року відповідач не нараховує та не сплачує за неї ЄВС. На цей час із наказом про звільнення з роботи, підставами звільнення позивач не ознайомлена, з нею не проведено повного розрахунку по заробітній платі, не повернута трудова книжка, 16.06.2022 відповідач здійснив лише часткову виплату заробітної плати в розмірі 4 700 грн.

31.08.2022, на підставі рішення (заяви) ФОП ОСОБА_2 , була здійснена державна реєстрація припинення її підприємницької діяльності. Однак, відомості про зняття відповідача з обліку як платника податків та платника єдиного внеску у ГУ ДПС у Черкаській області відсутні.

Позивачка вважала, що її звільнення є протиправним, адже вона жодних заяв про звільнення не подавала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася. Оскільки з 31.08.2022 відповідач припинила свою підприємницьку діяльність, то поновлення на роботі є неможливим, відтак, для поновлення порушеного права позивача належною, на думку позивача, є вимога про зміну дати її звільнення, а саме визначення дати припинення трудових відносин 31.08.2022.

Разом з цим, у порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не здійснив виплату всіх належних позивачу сум при звільненні, до цього часу не повернув трудову книжку. Розмір середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу, тобто у період із 01.02.2022 по 31.08.2022, складає 72 531 грн 34 коп.

Враховуючи викладене, позивач просила суд першої інстанції: скасувати наказ ФОП ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Приватного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОПОСОБА_2 ; змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора Приватного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОПОСОБА_2 на 31.08.2022; стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 01.02.2022 по 31.08.2022 у розмірі 72531,34 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що розпорядження ЧОДА про анулювання Приватному дошкільному навчальному закладу (ясла-садок) ліцензії на провадження освітньої діяльності за рівнем дошкільної освіти видане 02.12.2021. Дана інформація є публічною та знаходиться в загальному доступі з грудня 2021 року.

За таких обставин позивач не могла не знати про припинення діяльності ясла-садка та вивільнення працівників, що також підтверджується нарахуванням їй у січні 2022 року сум, які підлягають виплаті при звільненні працівника в розмірі 13194,05 грн, перерахування та отримання яких в судовому засіданні підтвердили представники сторін.

Таким чином, у даному випадку початок перебігу місячного строку звернення позивача до суду розпочався з січня 2022 року, тобто з дня коли позивач дізналася про звільнення її з роботи (проведення з ОСОБА_1 розрахунку). За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом із пропуском місячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України.

Сплив строку звернення до суду є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. З огляду на те, що, хоча відповідач і не спростував доводи позивача належними та допустимими доказами, однак строки звернення до суду позивачем пропущені, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2022, представник ОСОБА_1 адвокат Шарая Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просила вказане рішення скасувати та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до положень КЗпП України, працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Ні на момент звернення з позовом до суду першої інстанції, ні на момент подання апеляційної скарги позивач не отримувала копію наказу про звільнення, не була з ним ознайомлена, трудова книжка до цього часу останній не повернута. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Відтак, скаржник вважає, що строк, встановлений ст.233 КЗпП України, позивачем не пропущений, тому відмова у позові є безпідставною.

02.01.2023 на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 адвоката Тараненка М.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому адвокат проти задоволення апеляційної скарги заперечував в повному обсязі, вказуючи, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку спірним правовідносинам між сторонами у справі та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в позові.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За змістом частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації.

Підстави припинення трудового договору встановлені статтею 36 КЗпП України.

Відповідно до пункту першого статті 36 КЗпП України угода сторін є підставою припинення трудового договору.

Припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою.

Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України можуть бути викладені як в письмовій, так і в усній формі. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. Саме ж оформлення припинення трудового договору за угодою сторін має здійснюватися лише в письмовій формі. У наказі (розпорядженні) і в трудовій книжці зазначаються підстава звільнення за угодою сторін з посиланням на п. 1 ст. 36 КЗпП України і раніше домовлена дата звільнення.

Тобто передбачена п. 1 ст. 36 КЗпП України угода сторін є самостійною підставою припинення трудового договору, яка відрізняється від розірвання трудового договору з ініціативи працівника та з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу тим, що в цьому разі потрібне спільне волевиявлення сторін, спрямоване на припинення трудових відносин в обумовлений строк і саме з цих підстав.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець з 05.11.2018 здійснювала такі види діяльності: освіта у сфері культури (основний) (КВЕД 85.52), освіта у сфері спорту та відпочинку (КВЕД 85.51), інші види освіти, н.в.і.у. (КВЕД 85.59), денний догляд за дітьми (КВЕД 88.91), дошкільна освіта (КВЕД 85.10) (а.с. 24-27, 44-45).

Для здійснення господарської діяльності відповідачем створений Приватний дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з повідомленням про прийняття працівника на роботу, ОСОБА_1 16.01.2020 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_2 . Дата початку роботи 17.01.2020.

Відповідно до Розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 106 від 12.03.2021 Приватному дошкільному навчальному закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 видана ліцензія на провадження освітньої діяльності за рівнем дошкільної освіти (а.с. 6).

Згідно з Розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 687 від 02.12.2021 Приватному дошкільному навчальному закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 анульовано ліцензію на провадження освітньої діяльності за рівнем дошкільної освіти (а.с. 16, 46).

З 31.08.2022 діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 припинено, що вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Звідного для відрахувань у Фонди за січень 2022 року ФОП ОСОБА_2 нараховано ОСОБА_1 компенсацію відпустки при звільненні в розмірі 10115,10 грн, вал.витрати в розмірі 3078,95 грн, а всього 13194,05 грн (а.с.49). Про виплату заробітної плати за відпрацьовані в січні дні та компенсацію відпускних в загальному розмірі 13194,05 грн, як вбачається з матеріалів справи, підтвердила в судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача.

З акта ФОП ОСОБА_2 про втрату документів № 1 від 01.11.2022 вбачається, що 28.10.2022 встановлено факт відсутності оригіналів бухгалтерських та кадрових документів ОСОБА_1 за час її роботи в ФОП ОСОБА_2 , а саме: наказ про прийняття її на роботу; наказ на звільнення із роботи; відомості про виплату грошових коштів за час її роботи. З метою відновлення оригіналів втрачених документів відповідач вирішила звернутись до поліції із заявою про викрадення документів та до ДПС щодо отримання відомостей про сплату податків заОСОБА_1 (а.с.50).

Доводи позивача, що трудова книжка до цього часу їй не повернута, спростовується запереченнями представника відповідача про те, що трудова книжка знаходилася у позивача. Такі заперечення представника відповідача відповідають пункту 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту від 29.07.1993 №58, згідно з яким трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб суб`єктів підприєміцької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберегається безпосередньо у працівників.

Крім того, позивач ОСОБА_1 не зверталася до ОСОБА_2 з заявою про повернення трудової книжки, зворотнього матеріали справи не містять. Разом з тим, у позовній заяві в редакції від 03.10.2022 (а.с. 29) вказано, що, незважаючи на анулювання ліцензії, ОСОБА_1 періодично виходила на роботу для перевірки збереження майна та упорядкування документів, тобто позивач не заперечує, що мала доступ до документів приватного дошкільного навчального закладу.

Досліджуючи матеріали справи колегія суддів також звертає увагу на такі обставини.

ОСОБА_1 у позовній заяві ставляться взаємовиключні вимоги, а саме: про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Приватного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 та одночасно про зміну дати звільненняОСОБА_1 з посади директора Приватного дошкільного навчального закладу на 31.08.2022 (а.с.31).

Разом з тим, дана обставина залишена судом першої інстанції без належної оцінки.

У позові відсутня вимога про поновлення на роботі. При цьому, заявляючи вимогу про зміну дати звільнення на 31.08.2022, позивач фактично погоджується з самим звільненням, оспорюючи лише його дату.

Спором про звільнення є спір за позовом про поновлення на роботі, а предметом позову у справі, що переглядається, є вимога не про поновлення на роботі, а про зміну дати звільнення.

Верховним Судом у постанові від 24.05.2022 у справі № 201/5731/19 (провадження № 61-8507св21) зазначено, що реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Кодекс законів про працю України встановлює спеціальну позовну давність для спорів у трудових відносинах.

Згідно зі статтею 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки відсутнє порушене право.

При обґрунтованості позовних вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті. Натомість, у разі пропуску строку без поважних причин та обґрунтованості позовних вимог суд наводить у рішенні мотиви, чому позовні вимоги є обґрунтованими та чому він вважає неможливим поновити строк, та зазначає, що відмовляє в позові саме внаслідок пропуску такого строку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Посилаючись на розпорядження Черкаської ОДА від 02.12.2021 № 687 про анулювання Приватному дошкільному навчальному закладу (ясла-садок) «TINY ANGELS» ФОП ОСОБА_2 ліцензії на провадження освітньої діяльності за рівнем дошкільної освіти, а також на те, що дана інформація є публічною та знаходиться в загальному доступі з грудня 2021 року, суд першої інстанції за результатами судового розгляду справидійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 , яка працювала на посаді директора навчального закладу, не могла не знати про припинення діяльності ясла-садка та вивільнення працівників, що також, як зазначає суд, підтверджується нарахуванням їй у січні 2022 року сум, які підлягають виплаті при звільненні працівника (заробітної плати за відпрацьовані в січні дні та компенсацію відпускних в загальному розмірі 13194,05 грн.), перерахування та отримання яких в судовому засіданні підтвердили представники сторін. Таким чином судом першої інстанції порушення трудових прав ОСОБА_1 не встановлено, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку початок перебігу строку звернення позивача до суду розпочався з січня 2022 року, тобто з дня коли позивач дізналася про звільнення її з роботи (проведення з ОСОБА_1 розрахунку).

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, однак замість відмови у задоволенні позовних вимог по суті, місцевий суд застосував норму закону, яка в даному випадку застосуванню не підлягає, і відмовив у задоволенні позову з підстав, що сплив, передбачений ст. 233 КЗпП України, строк звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення підлягає зміні з викладенням мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шарої Людмили Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року у даній справі змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2023 року.

Судді : Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова