Справа № 129/1262/21
Провадження № 22-з/801/12/23
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
31 січня 2023 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,
з участю секретаря судового засідання Обертун Н.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
заяву представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 - адвоката Гуравської Валентини Юріївни
про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат по справі
№ 129/1262/21
за позовом ОСОБА_2 , поданим в її інтересах ОСОБА_3 , до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом,
Історія справи
У травні 2021 року ОСОБА_3 , в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 звернулась до районного суду з позовом до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.
Вважаючи, що має право на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який залишився після смерті її баби, діда та батька, просила визнати за нею право власності на нього.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 липня 2021 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гайсин Вінницької області батька ОСОБА_4 .

Із зазначеним рішенням не погодився ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, а тому подав апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 січня 2023 року апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 - адвоката Гуравської В.Ю. задоволено. Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 , поданий в її інтересах ОСОБА_3 до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку з відповідною часткою погосподарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 .

Короткий зміст наведених у заяві вимог та доводи інших учасників

11 січня 2023 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 - адвоката Гуравської В.Ю. про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із 1 362 грн судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підтвердження зазначеної суми до заяви додано копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 25.10.2022 № 01-68/22, тарифів на адвокатські послуги, акту № 1 наданих послуг, квитанцій до прибуткового ордера № 48 від 03.11.2022 та № 2 від 06.01.2023, а також рахунок на оплату 10 000 грн.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Представник заявника - адвокат Гуравська В.Ю. у поданій заяві зазначила про розгляд справи у її та ОСОБА_1 відсутність.

Позиція апеляційного суду

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи, що витребувані апеляційним судом і надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи заяви заявника - адвоката Гуравської В.Ю., колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:

попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно з положеннями частин першої-другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (справа №755/9215/15ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такий висновок зроблений Великою палатою Верховного Суду у справі №904/4507/18.

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану відповідачу на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує наступне.

Правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи апелянту ОСОБА_1 надавала адвокат Гуравська В.Ю., яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги від 25.10.2022 № 01-68/22 та ордеру від серії АВ № 1047287 від 25.10.2022.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що представником відповідача адвокатом Гуравською В.Ю. повідомлено про попередній розрахунок суми судових витрат, які понесені у зв`язку з розглядом даної справи, а саме витрати на професійну правову допомогу у сумі 10 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі, адвокат Гуравська В.Ю. надала копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 25.10.2022 № 01-68/22, тарифів на адвокатські послуги, акту № 1 наданих послуг, квитанцій до прибуткового ордера №48 від 03.11.2022 та №2 від 06.01.2023, а також рахунок на оплату 10 000 грн.

Згідно п. 4.2 Договору, гонорар складається з суми вартості наданої правничої допомоги, тарифи якої узгоджені сторонами та зазначені у додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до тарифів на адвокатські послуги їх вартість становить 15 000 грн.

Відповідно до та акту №1 від 25.10.2022 загальна вартість послуг, наданих адвокатом на підставі Договору про надання правової допомоги становить 10 000 гривень за 14 годин роботи. Види робіт детально описані в акті, а витрати часу є реальними і погодженими сторонами.

У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2020 року (справа № 910/4201/19) вказано, що договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України. Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі 922/1163/18. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Разом з тим, колегія суддів враховуючи положення пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, відповідно до яких, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог, виходить із того, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід здійснити пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Предметом позову в цій справі є визнання права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу, скасував рішення суду першої інстанції, та ухвалив нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку з відповідною часткою погосподарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 .

Отже судові витрати відшкодовуються не залежно від задоволення чи відмови в задоволенні апеляційної скарги, а залежно від результату задоволення позовних вимог.

Відповідно розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог становить 5 000 грн (10 000 грн/2), а розмір судового збору за подання апеляційної скарги, який підлягає відшкодуванню 681 грн (1 362 грн/2).

Вказаний розмір судових витрат підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2 , вимоги якої задоволено частково, на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 142, 270, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву адвоката Гуравської Валентини Юріївни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 681 (шістсот вісімдесят одна) грн судового збору.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

І.В. Міхасішин