ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27167/21

Провадження № 22-ц/4820/260/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Магера О. В.,

з участю: представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року (суддя Карплюк О. І.) у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_6 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на земельні ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах якого діє батько ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх дружина та мати, дочка відповідачки ОСОБА_7 . Вони успадкували належне померлій майно. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2021 визнано право власності кожного зі спадкоємців на спадкове майно. ОСОБА_3 належить 5/8, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 1/8 частці земельних ділянок кадастровий номер :01:004:0530 площею 0,1 га та кадастровий номер :01:004:0219 площею 0,0999 га. Вони мають намір здійснити будівництво на земельних ділянках для власних потреб без участі ОСОБА_6 . Площа належних відповідачці частин земельних ділянок по 0,0125 га. Вона є незначною і не може бути виділена для потреб за цільовим призначенням. Право ОСОБА_6 на частину земельних ділянок необхідно припинити із виплатою їй грошової компенсації.

Тому позивачі просили: припинити право власності ОСОБА_6 на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на неї по 1/24 частині за кожним;

- припинити право власності ОСОБА_6 на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на неї по 1/24 частині за кожним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року в позові відмовлено.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах якого діє батько ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважають безпідставним висновок суду про відмову в позові у зв`язку з тим, що право власності відповідачки на спадкове майно не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки ЦК України не містить заборони спадкоємцям вирішувати спори щодо спадкового майна до реєстрації права власності на таке майно. Помилковим є висновок суду про відсутність вартості земельних ділянок. Під час підготовчого судового засідання їх представник просив відкласти його на іншу дату у зв`язку з тим, що замовлена експертиза з питань можливості виділу 1/8 частини земельних ділянок. Проте суд закрив підготовче провадження, що призвело до невиконання завдань підготовчого провадження. Висновок експерта отриманий після ухвалення судового рішення. Відповідно до цього висновку частка відповідачки є незначною і не може бути виділена. Припинення права власності на неї не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_6 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У засіданні апеляційного суду представник позивачів апеляційну скаргу підтримав. Представник відповідачки її не визнав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7

09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиною А. О. заведена спадкова справа № 22-2019 щодо спадкового майна ОСОБА_7 .

Спадкоємцями першої черги після її смерті є її чоловік ОСОБА_3 , діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/436/21 від 17 березня 2021 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 частин земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 5/8 частин земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та встановлені судовим рішенням у справі № 686/436/21.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не зареєструвала своє право власності на спірні частини земельних ділянок, а тому неможливо припинити її право власності на них.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 916/675/15, від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.

Установлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2021 за відповідачкою визнано право власності на спірні частки земельних ділянок. Хоча ОСОБА_6 не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку, остання є власником спірного нерухомого майна на підставі рішення суду у справі № 686/436/21, яке набрало законної сили.

Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про неможливість вирішення питання про припинення права спільної часткової власності на земельні ділянки у зв`язку з тим, що право власності відповідачки на це майно не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду і наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції заслуговують на увагу.

Положеннями статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 321 ЦК України).

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Положеннями статті 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною 1 статті 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина 2 статті 365 ЦК України).

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

При вирішенні позову, пред`явленого на підставі статті 365 ЦК України, визначальним для прийняття судом рішення є встановлення обставини про те, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників не завдасть шкоди особі, право власності на частку якої припиняється, а визначення істотності шкоди, яка може бути завдана співвласнику, право якого припиняється, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.

Таке тлумачення відповідає сталій судовій практиці щодо застосування статті 365 ЦК України про примусове припинення частки у спільному майні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17, у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 344/120/16-ц та у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16.

Позивачі звернулися з позовом про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_6 на земельні ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га та кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 .

Відповідачці належить по 1/8 частині кожної земельної ділянки. Частка ОСОБА_3 - по 5/8, а ОСОБА_5 і ОСОБА_4 - по 1/8 частині кожної земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта № 943/022 від 21 лютого 2022 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи виділ 1/8 частини належної ОСОБА_6 земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га і кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 , є технічно неможливим через неможливість використання виділеної частини земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме розміщення житлового будинку у відповідності до вимог п. 6.1.32, 6.1.33, 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Позивачі мають намір здійснити будівництво на земельних ділянках. Спільне користування нерухомим майном неможливе, оскільки сторони перебувають у неприязних стосунках, досягти компромісу щодо порядку користування земельними ділянками не можуть, спори щодо спадкового майна вирішуються виключно у судовому порядку.

Оскільки цільове призначення спірних земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ОСОБА_6 не може використовувати належні їй частини земельних ділянок за цільовим призначенням по причині недостатності необхідної площі.

Апеляційний суд вважає, що припинення права власності відповідачки на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, так як використання нею частини земельних ділянок за призначенням неможливе, з приводу спільного використання нерухомого майна згоди між сторонами не досягнуто, їй буде виплачена ринкова вартість часток.

Крім того, ОСОБА_6 має у власності інше нерухоме майно - 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 і земельної ділянки кадастровий номер 0:25:003:0370 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що установлено судовим рішенням у справі № 686/26736/20.

Згідно зі звітами про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 20 червня 2022 року, проведеної Земельно-аграрним центром «Карат», ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 складає 288701 грн, 1/8 частини цієї земельної ділянки - 36087,63 грн; ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 складає 288990 грн, 1/8 частини цієї земельної ділянки - 36123,75 грн.

Доказів на спростування зазначеної оцінки відповідачка не надала.

ОСОБА_3 вніс на депозитний рахунок суду ринкову вартість часток земельних ділянок, право власності на які припиняється, у розмірі 72211,38 грн (26 січня 2022 року за платіжним дорученням № 2 34555,50 грн і 21 червня 2022 року за платіжним дорученням № 1 37655,88 грн).

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги. Право власності ОСОБА_6 на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га і земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га необхідно припинити, визнавши право власності на 1/8 частину кожної земельної ділянки за позивачами, по 1/24 частині за кожним, а відповідачці виплатити компенсацію вартості 1/8 частини земельних ділянок кадастрові номери :01:004:0530 і :01:004:0219 у загальній сумі 72211,38 грн, що внесена позивачем на депозитний рахунок суду.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На підставі частин 1 і 13 ЦПК України документально підтверджені витрати ОСОБА_3 по оплаті судового збору у сумі 21936,40 грн підлягають стягненню із ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що при поданні позову судовий збір був сплачений не в повному розмірі, з відповідачки на користь держави потрібно стягнути судовий збір у сумі 907,60 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_6 на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину, по 1/24 частині за кожним на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0530 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_6 на 1/8 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину, по 1/24 частині за кожним на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0219 загальною площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості 1/8 частини земельних ділянок кадастрові номери :01:004:0530 і :01:004:0219 у загальній сумі 72211 грн 38 коп. (сімдесят дві тисячі двісті одинадцять грн 38 коп.), що внесені ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду 26 січня 2022 року за платіжним дорученням № 2 (34555 грн 50 коп.) і 21 червня 2022 року за платіжним дорученням № 1 (37655 грн 88 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 21936 грн 40 коп. (двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять шість грн 40 коп.) та на користь держави судовий збір у сумі 907 грн 60 коп. (дев`ятсот сім грн 60 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта