Провадження № 2/756/1388/2023
10 січня 2023 року м. Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Агажанової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 квітня 2013 року у розмірі 100914,13 грн.
Ухвалою судді від 25.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду, в задоволенні клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про огляд веб-сайту відмовлено.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явилась, відзив на позовну заяву не надіслала, судова повістка надсилалась за зареєстрованою адресою, і була повернута без вручення у зв`язку з відсутність адресата. Тому, на підставі ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Тому, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи без участі відповідача за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 22.04.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.
Відповідно до п. 2.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк надає клієнту споживчий кредит у розмірі та умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, встановлені Договором.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пунктом 1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до п. 2.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом.
Згідно з Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн.
Відповідно до довідки про зміни умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , 09.10.2014 року та 22.10.2018 року йому була надана картка Універсальна, строк дії останньої до 09/22. Кредитний ліміт 27.10.2021 року змінено в розмірі 85 000,00 грн.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу платіжну картку, згодом збільшуючи кредитний ліміт.
Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.
Витрачання кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку позичальника.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
У позові банк зазначив, що нарахування прострочених відсотків здійснено у відповідності до п. 2.1.1.2.12 Умов і правил, що почали діяти з 01.03.2019 року, у відповідності з яким починаючи з 181-ого дня з моменту порушення клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін в розмірі 86,4 % - для картки «Універсальна», 84 % - для картки «Універсальна голд».
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проте, під час розгляду даної справи, банк не надав суду доказів того, що між ним і відповідачем у письмовому вигляді була узгоджена сума нарахованих процентів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так, позивачем не надані суду Умови і правила в редакції від 01.03.2019 року, на які посилається банк, і які були би підписані відповідачем.
Надані банком примірник Умов і правил та Витяг з Тарифів не містять умов про нарахування процентів у розмірах 86,4 % - для картки «Універсальна», 84 % - для картки «Універсальна голд».
За таких умов, суд не може дійти висновку, що між банком та відповідачем була досягнута домовленість про нарахування відповідачу у разі порушення зобов`язань підвищених відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2108,85 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 526-530, 610, 1054-1056-1 ЦК України, суд
позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко