ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9768/22
провадження № 2/753/660/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Мельничук В.В., за участю представник позивача Войноровський О.В. , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом адвоката Войнаровського Олександра Вацлавовича, який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом адвоката Войнаровського О.В., який діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів.

Від відповідача надійшло клопотання про скасування арешту на майно та заборону на вчинення дій, застосування зустрічного забезпечення. В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.09.2022 року Дарницьким районним судом було постановлено ухвалу про забезпечення позову, та накладено арешт на садовий будинок номер об`єкта нерухомого майна 31, та земельну ділянку кадастровий номер :04:031:0040, розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, СТ «Медик-3». Зазначив, що оскільки предметом спору є стягнення грошових коштів, а сам будинок не є предметом спору, накладення арешту на вищезазначений будинок призведе до збитків відповідача, тому вжиття заходів забезпечення позову є надмірним, та таким, що не відповідає предмету спору. З урахуванням викладеного просив скасувати заходи забезпечення позову, а у разі відмови в задоволенні такого клопотання просив застосувати зустрічне забезпечення , зобов`язавши позивача внести на депозит суду кошти у розмірі вартості будинку - 1 600 000,00 грн., оскільки позивач не має майна на території України та не має зареєстрованого місця проживання, а зареєстрований у військові частині в якій вочевидь не мешкає, майна, що знаходиться на території України не має.

Представник відповідача підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що оскільки предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів, сума яких на день звернення із позовом, становила 950 836,62 грн., накладення арешту на майно є адекватним та ефективним забезпеченням позову, накладення на майно арешту спрямоване на гарантування виконання можливого рішення суду у випадку примусового стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, тобто забезпечення збереження майна, за рахунок реалізації якого може бути виконано рішення суду. Щодо застосування зустрічного забезпечення, зазначив, що позивач, має зареєстроване місце проживання в м. Києві, що підтверджується паспортом громадянина України. Крім того зазначив, що визначені відповідачем можливі збитки не підтверджені належними та допустимими доказами, а є його певним припущенням.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, а клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні.

Відповідно до приписів частин 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що скасування заходів забезпечення позову можливе у випадку, якщо потреба у забезпеченні позову з тих чи інших підстав відпаде або зміняться обставини, які зумовили їх застосування.

Таким чином скасування заходів забезпечення позову пов`язане із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі. А неправомірне, на думку відповідача, вжиття заходів забезпечення позову може бути підставою для апеляційного оскарження ухвали суду, а не для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже питання щодо зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом і не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову мають гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На обґрунтування доводів заяви про зустрічне забезпечення позову відповідач зазначив про те, що позивач не має зареєстрованого місця проживання на території України, та у нього відсутнє майно на території України, а також те, що задоволення заяви про забезпечення позову може завдати збитків відповідачу, оскільки останній має намір продати будинок за суму 1 600 000,00 грн., тому збитки будуть становити суму, що дорівнює ціні будинку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в передбаченому законом порядку зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 , тому доводи представника відповідача, щодо цього не є слушними.

Крім того суд, враховує, що заява про зустрічне забезпечення позову не містить доказів, що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а відтак, врахувавши обставини справи, предмет спору, суд приходить до висновку, що клопотання про зустрічне забезпечення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись стст. 81, 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та застосування зустрічного забезпечення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30.01.2023 року.

Суддя С.В.Кулик