Провадження № 2/947/745/23
Київський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М..,
за участю секретаря Солтановської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в квартирно-експлуатаційному відділі м. Одеса на оперативному квартирному обліку знаходиться виробничо-складське приміщення № НОМЕР_3 загальною площею 213,7 кв.м. (літ. № 126 за ГП) військового містечка № НОМЕР_4 , за адресою АДРЕСА_1 , вартість якого визначена на 16.12.2019 року за незалежною оцінкою і становить 439 393,00 гривень (без ПДВ), тобто 2056,12 грн. за 1 кв. м.
Зазначає, що відповідно до попереднього Договору про оренду нерухомого майна № 8/5 від 21 травня 2020 року, укладеного між КЕВ м. Одеси та ФОП ОСОБА_1 , перший є орендодавцем, а другий орендатором нерухомого військового майна та платником орендної плати і земельного податку.
Відповідно до п. 10.1 зазначеного Договору, Договір діє з 21.05.2020 року до моменту завершення процедури оформлення укладання основного договору оренди, до 31.12.2020 року. В разі якщо жодна із сторін не заявить про свій намір припинити даний Договір, а основний договір не буде укладено, даний договір пролонгується, але не більше ніж до 21.05.2021 року.
Позивач вказує, що КЕВ м. Одеси направило відповідачу попередження від 11.12.2020 року з повідомленням про необхідність звільнення орендованого приміщення та виконання зобов`язань по здійсненню виплати з орендної плати. Даним попередженням КЕВ м. Одеса виявив намір припинити попередній договір у відповідності до п. 10.1 Договору, дія якого припинилася 31.12.2020 року.
Позивач стверджує, що в процесі користування майном ОСОБА_1 не виконував умов договору щодо здійснення оплати за користування майном за період з травня 2020 року по грудень 2021року, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість за орендну плату у розмірі 80 910,45 гривень, а за період з червня 2020 року по березень 2021 року заборгованість з компенсації податку на землю у розмірі 9 755,56 гривень, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою судді від 07.11.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що будівлі військового містечка № НОМЕР_4 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є військовим майном, балансоутримувачем якого є Квартирно- експлуатаційний відділ м. Одеса.
Відповідно до попереднього Договору про оренду нерухомого майна № 8/5 від 21 травня 2020 року, укладеному між КЕВ м. Одеси та ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Красноокнянським РВ УМВС України в Одеській області, місце реєстрації - с. Флора, Красноокнянський район, Одеська область, перший є орендодавцем, а другий - орендатором нерухомого військового майна та платником орендної плати і земельного податку.
Згідно статті 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили - це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.
Відповідно до ст. З Закону України «Про Збройні Сили України», організаційно Збройні Сили України складаються із органів військового управління, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
Статтями 2, 10 Закону України «Про оборону України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і неподільності. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснюється Міністерством оборони України, яке відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» є центральним органом виконавчої влади і військового управління.
У відповідності до статей 1,2 Закону України «Про правовий режим майна Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює управління військовим майном.
Згідно статей 3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» майно, з моменту надходження до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статус військового майна та обліковується у органах квартирно - експлуатаційної служби Збройних Сил України.
Відповідно до п. 5.11. Положення про організацію квартирно- експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України будівлі, споруди, інженерні мережі, що є придатними для подальшого використання, але не знаходять застосування у повсякденній діяльності військ, відповідно до чинного законодавства можуть відчужуватись або передаватися в оренду.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтями 6, 627 ЦК України унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (стаття 628 Цивільного кодексу України).
За приписами статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Частиною 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Отже, Договір від 21.05.2020 року № 8/5 є змішаним, оскільки містить елементи як попереднього договору (зобов`язання щодо укладання основного договору), так і умови договору оренди, що вбачається безпосередньо як з преамбули договору, в якій визначено мету договору - залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності Збройних Сил України, так і зі змісту договору, який фактично містить всі істотні умови договору оренди.
Про виникнення між сторонами правовідносин з оренди також свідчать дії сторін, а саме підписання акту приймання-передачі нерухомого військового майна, відсутність жодних заперечень з боку відповідача щодо передачі йому в оренду обумовленого договором майна.
Відповідно до положення про КЕВ м. Одеса одним з основних завдань КЕВ м. Одеса є організація роботи про передачу об`єктів нерухомого військового майна Збройних Сил України суб`єктам господарювання в оренду.
Згідно п. 1.2 Договору вищезазначене нерухоме майно було передане для розміщення майстерень, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт автомобілів.
П. 10.1. зазначений Договір діє з 21.05.2020 року до моменту завершення процедури оформлення укладання основного договору оренди, до 31.12.2020 року. В разі якщо жодна із сторін не заявить про свій намір припинити даний Договір, а основний договір не буде укладено, даний договір пролонгується, але не більше ніж до 21.05.2021 року.
КЕВ м. Одеси направлено попередження від 11.12.2020 року (вих. №5281) з повідомленням про необхідність звільнення орендованого приміщення та виконання зобов`язань по здійсненні виплати з орендної плати. Даним попередженням КЕВ м. Одеса виявив намір припинити попередній договір у відповідності до п. 10.1 Договору.
Отже, попередній договір оренди від 21.05.2021 року № 8/5 припинився 31.12.2020 року.
02.03.2021 був складений акт приймання-передачі нерухомого військового майна, а саме виробничо-складського приміщення № 11, заг. площею 213,7 кв. м. (літ. №126 за ГП) військового містечка № НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаним актом комісією, затвердженою наказом начальника КЕВ м. Одеса №1, від 04.01.2021 року, було складено акт приймання вищевказного нерухомого військового майна. Отже, майно було повернуто до КЕВ м. Одеса 04.01.2021 року.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що в процесі користування майном, ОСОБА_1 не виконував умов договору щодо здійснення оплати за користування майном за період з травня 2020 року по грудень 2021 року, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість за орендну плату у розмірі 80 910,45 гривень, а за період з червня 2020 року по березень 2021 року заборгованість з компенсації податку на землю у розмірі 9 755,56 гривень.
Так, згідно п. 3.1 Договору оплата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2019 р.) 7323,21 грн. (розрахунок стартової плати за базовий місяць згідно додатку 3 до Договору). Нарахування ПДВ на суму оплати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.
Пункт 3.2 Договору зазначає, що оплата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування оплати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Відповідно до п. 3.3. Договору оплата у розмірі 100% перераховується ОСОБА_1 до державного бюджету (на спеціальний реєстраційний рахунок КЕВ м. Одеса в територіальному органі Державного казначейства) щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі виставлених рахунків та актів виконаних робіт.
Згідно до п. 3.4. Договору оплата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексу інфляції, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.
Відповідно до п. 5.2 Договору Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати оплату за користування майном.
Згідно п. 5.12 Договору ОСОБА_1 зобов`язаний щомісячно компенсувати КЕВ м. Одеса кошти у розмірі частини податку за землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме Майно, згідно виставлених рахунків.
Пунктом 9.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Таким чином, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед КЕВ м. Одеси становить 100 465, 33 грн., з яких: - 80 910,45 грн. - заборгованість з орендної плати; - 9755,56 грн. - компенсація податку на землю; - 5482,40 грн. - пеня; - 4316,92 грн. - 3% річних.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса необхідно стягнути заборгованість у сумі 100 465,33 гривень.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України,
Позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.