Справа № 673/390/22
Провадження № 2/673/55/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 січня 2023 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідачів, вказавши, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вона є власницею житлового будинку під АДРЕСА_1 . У вказаному будинку значаться зареєстрованими відповідачі, які в даному будинку не проживають і ніколи не проживали. Позивачка вказує, що в добровільному порядку відповідачі знятися з реєстрації не бажають, на даний час місце їх проживання їй невідоме, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатися вказаним житловим будинком, оформити субсидію та пільги на комунальні послуги. Протягом всього часу відсутності відповідачів матеріальної допомоги вони не надають, будь-якої участі у витратах по веденню спільного господарства, утриманню будинку відповідачі не приймають. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 04.07.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала на адресу суду заяву про завершення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили натомість про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2020 року.

Також ОСОБА_1 являється власницею земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 19.08.2020 року посвідченим приватним нотаріусом Бас Л.Й..

Так, згідно довідки №28 від 12.01.2023 року, виданої виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , значаться зареєстрованими по АДРЕСА_1 .

За даними акту обстеження фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 від 25.04.2022 року складеного комісією в складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також позивача ОСОБА_1 , встановлено, що в ході обстеження фактичного проживання у належному останній на праві власності будинку особистих речей та слідів проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявлено.

Також, факт непроживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вищевказаною адресою підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які являються жителями м. Деражня Хмельницької області.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У статті 7 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст.. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд враховує, що відповідачі не проживали і наразі не проживають разом з позивачем у належному їй житловому будинку АДРЕСА_1 . Крім того відповідачі ніколи не відносилися до членів сім`ї позивача, тобто наявність реєстрації є формальною умовою приналежності до житлового будинку.

Доказів протилежного стороною відповідача суду не надано.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що слід усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належним їй житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням.

В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 248,10 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 200, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданого 15.11.1996 року Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача судовий збір у розмірі 248,10 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено 30.01.2023 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна