Справа № 710/141/23
Провадження № 2/710/167/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

секретаря судового засідання Гадіон К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

03.02.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти як для непрацездатної дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно з дня подачі позовної заяви до зміни матеріального стану.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 19.10.2013 він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та став проживати з ним однією сім`єю. 14.03.2001 позивачу була встановлена І група інвалідності. У зв`язку з інвалідністю позивач не працює, а тому його дохід складає лише пенсія в розмірі 2300 грн. Інших джерел доходу позивач не має. Однак позивач має проблеми зі здоров`ям, а тому потребує лікування і матеріальної допомоги з боку чоловіка, з яким перебуває у шлюбі. Позивач перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога за місцем проживання, періодично проходить обстеження та лікування.

Відповідач надав суду відзив, в якому вказав, що непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Однак , як зазначила позивачка в позовній заяві, вона отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2300,00 грн, що перевищує прожитковий мінімум встановлений законом для осіб, що втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги.

У судове засідання позивач з`явився, позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення згідно тексту позовної заяви.

Відповідач у суд з`явився, позов не визнав, пояснення надав аналогічні до змісту відзиву.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.02.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до довідки серії МСЕ №020627 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи та потребує догляду (а.с. 6).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 19.10.2013 (а.с. 8).

За даними виписки №14154, виданої КЗ «ЧОЛ Черкаської обласної ради» та консультативним висновком спеціаліста, ОСОБА_1 має діагноз: стійкі наслідки перенесеної важкої ЧМТ (1996 р - забій головного мозку тяжкого ступеню) у вигляді післятравматична-рубцево-атрофічних змін правої та лівої лобної області; спастичний тетрапарез превалюючий в лівих кінцівках, значно порушуючий ходу, окорухові порушення, стійка цефалція, помірний вестибуло-атактичний синдром та виражений цереброастенічний синдром (а.с. 10, 11).

Згідно з випискою КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» №8061 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вона знаходилася в неврологічному відділенні з 13.10.2020 по 22.10.2020 (а.с. 12-13).

Відповідно до скріншоту на а.с. 14 виплата Пенсійного фонду становить 2300,00 грн (а.с. 14).

Згідно з довідкою про доходи №5484 4081 6944 2418 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію за віком. Так, сума пенсії за період з 01.08.2022 по 31.01.2023 становить 22436,58 грн (а.с. 28).

Відповідно до виписки з історії хвороби КЗ «Черкаська обласна лікарня» №07096 від 06.08.2014 ОСОБА_2 на момент надання довідки мав діагноз: IXC, атеросклеротичний кардіосклероз, екстрасистолічна аритмія /анамнестично/. Гіпертонічна хвороба 1/першої/стадії, ступінь 1/один/, ризик 3/три/. СН 1/один/ ФК 1/один/. Дисциркуляторна атеросклеротична енцефалопатія, Н-1-2/один-два/, цефалгічний, легкий вестибуло-атактичний, виражений астено-невротичний синдроми. Остеохондроз шийного та попереково-крижового відділів хребта з цервікалгічним синдромом справа та люмбалгічним синдромом в стадії н/ремісії. Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний гастрит. Поліп шлунку. Деформуючий поліостеоартроз, вузликовий тип, з ураженням великих суглобів, без порушення функції (а.с. 31).

Згідно з довідкою про доходи №2397 9495 4933 9310 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ізмаїльському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за віком. Так, сума пенсії за період з 01.09.2022 по 28.02.2023 становить 13800,00 грн (а.с. 36).

Відповідно до довідки, виданої КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_1 поступила до відділення неврологія 27.02.2023 з діагнозом ураження судин мозку. 03.03.2023 була виписана (а.с. 37).

Згідно з чеками від 27.02.2023 та 28.02.2023 у кількості 10 штук було здійснено купівлю медичних товарів на суму 4392,81 (а.с. 38, 41).

Відповідно до направлення від 24.02.2023 ОСОБА_1 було направлено на проведення МРТ, попередній діагноз: (наслідки тяжкої ЧМТ) (а.с. 39).

Згідно з товарними чеками від 01.03.2023 у кількості 3 штуки було здійснено купівлю медичних товарів та продуктів харчування на загальну суму 363,90 грн (а.с. 40).

Відповідно до Витягу з медичної карти стаціонарного хворого №196 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 13.02.2021 по 18.02.2021 з діагнозом струс головного мозку (а.с. 42).

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до частин 1-3 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, II чи III групи.

Чинне законодавство у частині другій статті 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; а також здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У даному випадку можна вести мову про кореляцію нужденності із розміром прожиткового мінімуму, яка неодноразово критикувалась в доктрині сімейного права з огляду на саме визначення прожиткового мінімуму, наведене у статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року. Тобто цей мінімум можна визнати допустимим у випадках лише нормального життєзабезпечення людини, але він не є достатнім у разі, якщо мова йде про непрацездатну особу, зокрема, яка позбавлена можливості працювати.

Необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини.

Аналіз норм СК України свідчить, що четвертою істотною умовою виникнення права одного із подружжя на утримання є відсутність зловживання правом з її боку. Форми такого зловживання визначені у частині першій статті 83 СК України, згідно з якою рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо:

1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час;

2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення;

3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу;

4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, за умови відсутності зловживань, визначених у частині першій статті 83 СК України, або передумов обмеження права одного із подружжя на утримання з боку іншого подружжя, які передбачені частиною 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, непрацездатне подружжя має право на матеріальну допомогу в сенсі статті 75 СК України.

В розумінні положень частини четвертої статті 75 СК України один із подружжя, який є особою з інвалідністю, не є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо його пенсія забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, однак, внаслідок наявності у нього інвалідності (онкологічного захворювання) така особа обтяжена необхідністю несення додаткових витрат на своє лікування.

З цієї точки зору факт отримання одним із подружжя пенсії, яка формально забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, слід тлумачити змістовно, виходячи із реального розміру цієї пенсії, а також витрат, які несе ця особа на лікування й на потреби із забезпечення свого життя. Також варто враховувати обов`язок подружжя із забезпечення (утримання) іншого подружжя, який визначений як в частині першій статті 75 СК України, так і в низці інших приписів СК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 24.06.2021 у справі № 759/6629/19.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачка посилалася на те, що за станом здоров`я вона потребує лікування й матеріальної допомоги, у зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 , з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі, аліменти на її утримання.

Згідно з матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2300,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи за березень 2023 року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року 2093 гривень.

Отже, позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом.

Крім того, позивач надала суду виписку №14154, видану КЗ «ЧОЛ Черкаської обласної ради» та консультативний висновок спеціаліста за 2016 рік, відповідно до яких ОСОБА_1 має діагноз: стійкі наслідки перенесеної важкої ЧМТ (1996р - забій головного мозку тяжкого ступеню) у вигляді післятравматична-рубцево-атрофічних змін правої та лівої лобної області; спастичний тетрапарез превалюючий в лівих кінцівках, значно порушуючий ходу, окорухові порушення, стійка цефалція, помірний вестибуло-атактичний синдром та виражений цереброастенічний синдром. Перебувала в стаціонарі з 06.12.2016 по 16.12.2016 (а.с. 10, 11).

Згідно з випискою КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» №8061 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вона знаходилася в неврологічному відділенні з 13.10.2020 по 22.10.2020 (а.с. 12-13).

Відповідно до Витягу з медичної карти стаціонарного хворого №196 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 13.02.2021 по 18.02.2021 з діагнозом струс головного мозку (а.с. 42).

Відповідно до довідки, виданої КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_1 поступила до відділення неврологія 27.02.2023 з діагнозом ураження судин мозку. 03.03.2023 була виписана (а.с. 37).

Отже, згідно з вищенаведеними доказами позивачка в 2016, 2020, 2021 та 2023 році проходила лікування в неврологічному відділенні.

Разом з тим, на підтвердження витрат на лікування та на забезпечення потреб власного життя позивачка надала суду лише товарні чеки від 27.02.2023, 28.02.2023 та 01.03.2023 у кількості 13 штук, відповідно до яких було здійснено купівлю медичних товарів та продуктів харчування на загальну суму 4756,71 (а.с. 38, 41).

Однак позивач не надав суду доказів про систематичне лікування, оздоровлення позивача, зумовлене його захворюванням чи доказів, що він потребує такого лікування. В довідці серії МСЕ №020627 вказано, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи та зазначено, що вона потребує догляду.

Товарні чеки, надані позивачем, які сформовані 27.02.2023, 28.02.2023 та 01.03.2023, свідчать про разову купівлю медичних товарів, однак не доводять постійних потреб позивача в додаткових витратах на лікування.

Разом з тим, в позові мова йде про стягнення з відповідача не одноразово, а саме кожного місяця коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням.

В той же час, з урахуванням вищенаведеного правового висновку Верховного Суду про те, що факт отримання одним із подружжя пенсії, яка формально забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, слід тлумачити змістовно, виходячи із реального розміру цієї пенсії, а також витрат, які несе ця особа на лікування й на потреби із забезпечення свого життя, суд враховує, що як позивач так і відповідач є непрацездатними особами в розумінні вимог чинного законодавства, розмір пенсії як позивача так і відповідача перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, доказів про те, що позивачка постійно потребує додаткових коштів на лікування або інші потреби, а також ж доказів можливостей непрацездатного відповідача надавати матеріальну допомогу позивачеві під час судового розгляду суду не надано.

Виходячи з вищевказаних норм закону, підстав позову, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141,137, 211, 263-265, 280-284, 353, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення в повному обсязі складене 10.03.2023.

Суддя Н.П. Побережна