Справа № 159/1479/22
Провадження № 2/159/109/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суду Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал», Товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 31 457 грн 15 коп., з яких: 10 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 17 755 грн 23 коп. заборгованості за відсотками, 898 грн 63 коп. 3% річних за користування кредитними коштами, 2 803 грн. 29 коп. інфляційних втрат.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 24.04.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С16.334.70784 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Умовами угоди визначено, що позичальнику на момент укладення угоди встановлено ліміт кредитної лінії, який становить 10 000 грн, на строк до 24.04.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних.

03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № С16.334.70784 від 24.04.2017.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість, загальна сума якої становить 31 457 грн 15 коп., з яких: 10 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 17 755 грн 23 коп. заборгованості за відсотками, 898 грн 63 коп. 3% річних за користування кредитними коштами, 2 803 грн. 29 коп. інфляційних втрат, яку позивач просить стягнути з відповідача.

1.2. У відзиві на позов від 02.11.2022 відповідач проти заявленого позову заперечив. Позицію обґрунтував тим, що не отримував від первісного кредитора письмового повідомлення про його зміну, що вказує на право боржника не виконувати обов`язку перед новим кредитором до надання доказів переходу прав у зобов`язанні. Із графіком платежів за кредитною угодою відповідач не ознайомлений; тривалий час сплачував деякі суми в рахунок погашення основного боргу, однак доказів надати не може.

2. Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 28.04.2022; провадження у справі відкрито 07.06.2022.

Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін; призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, його представник у письмових клопотаннях просили справу розглянути за їх відсутності.

З огляду на неявку учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК).

3. Клопотання учасників справи та наслідки їх вирішення.

3.1. У письмовій заяві від 26.12.2022 відповідач просив застосувати наслідки пропуску позивачем трирічного строку позовної давності та у зв`язку із цим відмовити у задоволенні позову. Мотивував заяву тим, що кредитну лінію йому відкрито 24.04.2017, а з позовом Товариство звернулось 28.04.2022.

3.2. Представник позивача у письмовій заяві від 17.01.2023 у частині спростування обставин пропуску строку позовної давності зазначив, що у пункті 6 Угоди № С16.334.70784 від 24.04.2017 кредитодавець і боржник погодили позовну давність за зобов`язаннями між ними, яка становить 10 років. Оскільки останній платіж ОСОБА_1 здійснив 31.10.2017, позов заявлено 28.04.2022, а отже строк позовної давності не пропущено.

3.3. Вирішуючи заяву відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд керується таким.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (статті 256, 257, 259 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦКУ України).

Як встановлено, пунктом 6 Угоди № С16.334.70784 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 24.04.2017 ПАТ «Ідея Банк» і ОСОБА_1 погодили, що позовна давність за спорами, що випливають із цієї угоди, становить 10 років.

Заявлена 20.04.2022 позивачем до стягнення заборгованість сформована за період із 27.04.2017 по 31.10.2017, станом на 03.12.2020.

Встановлені обставини свідчать, що позивач із даним позовом звернувся до суду в межах строку позовної давності, а тому у задоволенні заяви відповідача про застосування наслідків пропуску такого строку необхідно відмовити.

4. Фактичні обставини справи. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Судом встановлено, що 24.04.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С16.334.70784 (далі - Угода) про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Відповідно до пункту 2 Угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCardWorld терміном дії 2 роки з моменту її випуску (далі - кредитна карта).

Пунктом 3 Угоди сторони погодили, що банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на таких умовах:

- максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн;

- ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 10 000 грн;

- процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних;

Підписанням Угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту (пункт 4 Угоди).

Згідно із пунктом 5 Угоди клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Банк перед укладенням Угоди повідомив відповідачу в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними. Належний йому примірник оригіналу даної угоди йому вручено Банком при підписанні даної Угоди. Умови даної Угоди та Договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам.

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок поточний рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , надавши кредитні кошти в розмірі в межах кредитного ліміту визначеного в підпункті 3.1. Угоди.

Як випливає із виписки по банківському рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наданими коштами вперше скористався 27.04.2017, востаннє 31.10.2017.

Позичальник ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 виникла заборгованість у розмірі 10 000 грн за тілом кредиту, 17 755 грн 23 коп. - за відсотками.

03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року перейшло право вимоги за Угодою № С16.334.70784 від 27.04.2017, укладеною між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Про заміну кредитора із AT «Ідея Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» відповідача повідомлено шляхом надіслання на його поштову адресу (повідомлену під час укладення Угоди: АДРЕСА_1 ) письмової досудової вимоги № 70/2021 від 30.11.2021. Докази направлення поштовим зв`язком (цінним листом з описом вкладення) такого повідомлення позивач додав до позовної заяви.

На переконання суду, направлення листа на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання поштової кореспонденції перебуває поза межами контролю відправника (відповідна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та у силу статті 263 ЦПК України врахована судом при вирішенні даного спору).

У зв`язку із подальшим не виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за Угодою № С16.334.70784 від 27.04.2017 Товариство нарахувало 898 грн 63 коп. 3% річних за користування кредитними коштами, 2 803 грн. 29 коп. інфляційних втрат.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати за період із 03.12.2020 по 10.01.2022 становлять 2 803 грн. 29 коп., 3% річних за користування кредитом за період із грудня 2020 року по листопад 2021 року становлять 898 грн 63 коп.

У постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Такий правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), є обов`язковим для застосування судом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог уцілому та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 31 457 грн 15 коп., з яких: 10 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 17 755 грн 23 коп. заборгованості за відсотками, 898 грн 63 коп. 3% річних за користування кредитними коштами, 2 803 грн. 29 коп. інфляційних втрат.

6. Розподіл судових витрат

Згідно з статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

6.1. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, статтями 133, 141, ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2 481 грн.

6.2. У частині стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 2 000 грн, суд керується таким.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду докази: копію договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, копію акта №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 01.06.2022; докази перебування адвоката у трудових відносинах із адвокатським об`єднанням, докази оплати отриманих послуг.

Оцінюючи надані докази, суд керується таким.

Частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заявлені витрати на правничу допомогу у сумі 2 000 грн.

Керуючись статтями 19, 81, 141, 247, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № С16.334.70784 від 27.04.2017 у сумі 31 457 грн 15 коп. (тридцять одну тисячу чотириста п`ятдесят сім грн 15 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у сумі 2 481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн); витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у сумі 2 000 грн (дві тисячі грн).

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», адреса місцезнаходження: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, .

Представник позивача - Мартиненко Володимир Володимирович, адреса: проспект Ю. Гагаріна, 23, а/с 57, м. Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 06.02.2023.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА