ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/116/23 Справа № 202/1330/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про направлення справи за позовом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2022 року Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди в порядку регресу, мотивуючи його тим, що в період з 18 квітня 2014 року по 23 квітня 2014 року комісією у складі відповідачів була проведена перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 . За результатами якої було складено акти, якими встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 порушено вимоги Закону №784-Х1У та Закону №2171-Х11.

На підставі вказаних актів 23 травня 2014 року відділом регулювання та контролю професійної діяльності арбітражних керуючих Управління з питань Департаменту нотаріату та банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих були направлені подання №143 та №144 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення. На засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих до ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі вищевказаного подання.

Вказували, що наказом Міністерства юстиції України №1004/5 від 23 червня 2014 року було анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, видане ОСОБА_4 .

Зазначали, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року вказаний наказ було визнано протиправним та зобов`язано відновити арбітражному керуючому ОСОБА_4 дію свідоцтва на здійснення діяльності арбітражного керуючого №582 від 23 березня 2013 року та внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Зважаючи на те, що вказане рішення стало підставою для звернення ОСОБА_4 до суду із позовом до держави України в особі Державної казначейської служби України, головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Міністерства юстиції України щодо відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 36 000 грн., який було задоволено рішенням суду, а кошти були відшкодовані в повному обсязі, просили суд першої інстанції стягнути солідарно з відповідачів на користь Державного бюджету України сплачені кошти в розмірі 36 000 грн., посилаючись на помилковість встановлених відповідачами, як членами комісії, порушень в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 .

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зважаючи на суб`єктний склад сторін та обставини справи, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Закон України "Про державну службу", який є спеціальним та яким регулюються відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходження та припинення, визначення правового статусу державного службовця, та яким безпосередньо передбачено матеріальну відповідальність за спричинену шкоду. Зауважують, що у зв`язку з внесенням змін до цього закону, виключено статтю 71 "проведення службового розслідування". Отже, спеціальним законом не передбачено порядку проведення службового розслідування. Вказують на відсутність чинного законодавства яким би такий порядок або механізм взагалі передбачався. Вважають, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність доказів вини відповідачів у спричиненні моральної шкоди, оскільки саме акти №47А від 06 травня 2014 року та №50А від 07 травня 2014 року стали підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення. Вказують, що суди всіх інстанцій при розгляді справи №804/9907/14 вважали помилковими та не погодилися з висновками щодо порушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Вказує, що під час розгляду справи №804/9907/14, було встановлено, що виявлені порушення, зазначені в актах відповідачів не знайшли реального свого підтвердження. Отже, помилковість встановлених членами комісії порушень в діяльності арбітражного керуючого стала підставою для стягнення з Державного бюджету України коштів на відшкодування спричиненої шкоди ОСОБА_4 вважає безпідставними висновки суду і щодо неналежності позивача, зважаючи на те, що кошти відшкодувалися державною України через Державне казначейство України, оскільки відшкодування шкоди за рахунок держави встановлено нормами чинного законодавства. При цьому, Закон України "Про державну службу" чітко встановлює, що держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу). Отже, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) наділене правом на звернення до суду із вимогами про стягнення коштів у розмірі 36 000 грн. солідарно з відповідачів на користь саме Державного бюджету України, а не на користь позивача.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2023 року апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) задоволено частково. Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року скасовано та провадження по справі закрито.

Вказаною постановою роз`яснено позивачеві його право звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

30 січня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про передачу справи за встановленою юрисдикцією.

31 січня 2023 року справу було витребувано із суду першої інстанції.

Справа за позовом надійшла до суду апеляційної інстанції 01 лютого 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 377 ЦПК України, у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Встановлено, що апеляційний суд закрив провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, дійшовши висновку, що розгляд справ даної категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Враховуючи те, що спірні правовідносини у даній справі пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби, в той час як у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення, даний спір підлягає розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення заяви та направлення справи за встановленою юрисдикцією, а саме до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.ст.35, 256, 377, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнити.

Передати справу за позовом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди в порядку регресу за встановленою юрисдикцією до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 03 лютого 2023 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.