Справа № 395/1053/16-ц
Провадження № 2/392/37/23
УХВАЛА

31 січня 2023 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі №395/1053/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Новомиргородська районна державна нотаріальна контора, Новомиргородська дільниця Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спорі Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про виділ в натурі 1/2 частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації 1/2 частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 року справу ЄУН 395/1053/16-ц розподілено судді Бадердіновій А.В.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддею виявлені підстави для самовідводу.

Частиною першою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов"язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.3 ст. 39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Звертаючись із зазначеним позовом, позивач ОСОБА_1 просить суд поділити в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, припинити право спільної часткової власності, визнати як самостійний новостворений об`єкт, що належить ОСОБА_1 на праві власності під АДРЕСА_1 площею будинку 77.25 кв. м, що складається з приміщень 1-1;1-2;1-3; 1-5; 1-6; 1-7 та частину кімнати 2-7, що становить 6.15 кв. м., підсобними приміщеннями та спорудами сараєм Д-1 та підвалом В, а за ОСОБА_2 визнати, як самостійний об`єкт, що належить на праві власності під АДРЕСА_1 будинок площею 79.45 кв. м., що складається з приміщень 2-1; 2-2; 2-3; 2-4; 2-5; 2-6; 2-8; 2-9; та частину кімнати 2:7 площею 6.15 кв. м. та підсобними приміщеннями та спорудами : гараж Ж-1, сарай В1 та убиральню У. Визначити межі та порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 1552,4 кв. м., виділити кожному з співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частки земельної ділянки.

За змістом позовної заяви предметом спору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 є поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 , з виділенням в натурі частки зазначеного будинку. В позові посилається на правовстановлюючі документи, зокрема, свідоцтво про право на спадщину від 24.03.2015 року (згідно з Витягу №35341289), згідно з яким ОСОБА_3 стала власницею частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 вказану частку домоволодіння (договір купівлі-продажу №364, зареєстрований 05.08.2016 року).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.06.2022 року у цивільній справі №395/763/19 під головуванням судді Бадердінової А.В. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Новомиргородська районна державна нотаріальна контора, Новомиргородська дільниця обласного комунального підприємства Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Заліпським В.О. 24 березня 2015 року за реєстровим номером 301 спадкоємцю ОСОБА_3 на спадкове майно її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, під час провадження у справі №395/763/19 судді стали відомі докази і факти, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, оскільки суд визначив права та обов`язки позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_1 , щодо законності видачі правовстановлюючого документа в порядку спадкування, тобто частково оцінив аналогічні докази, на які, крім іншого, посилається позивач у справі № 395/1053/16-ц.

Зазначена обставина може поставити учасниками справи під обґрунтований сумнів безсторонність судді як з точки зору об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв, а відтак вказана обставина є підставою для заявлення самовідводу.

Відповідно до частини першої статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення, які випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, вказують на те, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

В Рекомендаціях № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» зазначено, що судді зобов`язані утримуватись від винесення вироку (судового рішення) у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини, і лише в цьому випадку.

Установленою практикою ЄСПЛ визначено, що існування безсторонності повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 26.10.1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, неупередженості та об`єктивності .

Частина 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду (рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України, 2006 рік).

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (рішення ЄСПЛ у справі Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) /ВП), § 98).

Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду (Рішення ЄСПЛ у справі П`єрсак проти Бельгії).

Отже, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення будь-яких подальших сумнівів у сторін щодо об`єктивності та неупередженості судді, заява про самовідвід судді у справі з вказаних підстав, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити самовідвід головуючого судді Бадердінової А.В. у справі № 395/1053/16-ц.

Справу передати до канцелярії для визначення судді в порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова