Справа № 128/2656/22
Провадження №22-ц/801/183/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач :Міхасішин І. В.
УХВАЛА

06 лютого 2023 рокуСправа № 128/2656/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: судді - доповідача: Міхасішина І.В.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав що апеляційна скарга не підписана особою, яка її подала та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Копію зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 23 грудня 2022 року було направлено ОСОБА_1 на адресу, яка була вказана в апеляційній скарзі, як адреса для листування з особою, яка подала апеляційну скаргу.

26 грудня 2022 року на адресу суду надійшла ідентична апеляційна скарга з аналогічними порушеннями при оформлені апеляційної скарги, а саме апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не містить його підпису під текстом скарги, а підпис розміщено у лівому верхньому куті перед текстом апеляційної скарги, що не дає підстави суду вважати, що апеляційна скарга підписана особою, яка таку скаргу подала.

09 січня 2023 року на адресу суду повернувся конверт з вище зазначеною ухвалою, без зазначення підстав для повернення поштового відправлення.

11 січня 2023 року апеляційний суд повторно направив ухвалу суду від 22 грудня 2022 року на адресу електронної пошти та отримана ним 12 січня 2023 року.

Станом на 06 лютого 2023 року недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Будь - яких доказів на підтвердження неможливості усунення вказаних в ухвалі недоліків, скаржником не подано, клопотання про продовження строку на усунення недоліків не заявлялось.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Натомість ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, щоб дізнатись про рух справи за його апеляційною скаргою, не цікавився станом її розгляду з часу її подання до апеляційного суду 09 грудня 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуто, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, Суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року вважати неподаною та повернути цій особі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Міхасішин

Судді М.В. Матківська

В.В. Сопрун