Справа № 175/3889/22
Провадження № 2/175/1069/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" січня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Одоєвець А.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку загального позовного провадженя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Підгородненської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Підгородненської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

В обґрунтування позову позивач вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003 року з відповідачкою, в якому в них народилися доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначив, що з грудня 2021 року шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, сумісне проживання припинено та не поновлювалось, спільне господарство не ведеться.

З того часу він проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ним проживає донька ОСОБА_4 .

Позивач вказав, що 04.07.2022р. рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області їх шлюб з відповідачкою було розірвано.

Позивач зазначив, що ним здійснюються всі можливі дії за для гідного виховання доньки, повне матеріальне забезпечення та навчання.

Додав, що їх молодша донька самостійно обрала того з батьків, з ким вона вважає за необхідне проживати з огляду на особисту прихильність до кожного з батьків, в зв`язку з чим, просить визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з її батьком ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи - орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської областітакож в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003р., що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 02.08.2003р. серія НОМЕР_1 .(а.с.6)

Від даного шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 06.12.2004р. серії НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 29.08.2011р. серії НОМЕР_3 (а.с. 7,8).

З`ясовано, що з грудня 2021 року шлюбно-сімейні відносини сторін фактично припинені, позивач разом з донькою ОСОБА_6 проживаєза адресою: АДРЕСА_1 .

04.07.2022р. рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/1382/22, шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.(а.с.10)

Відповідно до письмового пояснення, яке власноручно написане малолітньою дитиною - ОСОБА_6 та подане до органу опіки та піклування від 07.07.2022 року, остання самостійно обрала місце проживання разом із батьком.(а.с.9)

Відповідно до Акту обстеження умов проживання дитини №040 від 24.06.2022 року встановлено, що за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , члени комісії прийшли до висновку, що для дитини створено всі умови для повноцінного розвитку. (а.с.12)

Згідно до Висновку №1478 від 18.07.2022р., встановлено, що доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.13)

Рішенням виконавчого комітету Підгородненської міської ради було затверджено Висновок №1478 від 18.07.2022р, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14)

Згідно з характеристикою Позивача від 01.12.2022 року, виданої керуючим партнером АО «ПІЛЬХ ТА ПАРТНЕРИ» А.В. Пільх, ОСОБА_1 працює на посаді адвоката та характеризується позитивно(а.с.16)

Згідно з довідкою про доходи № 0212-1 від 02 грудня 2022 року має достатній заробіток, щоб утримувати доньку(а.с.15)

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місяця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків,особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 19 цього Кодексу при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, окрім того положення ч. 1 ст. 161 СК України, вказують на необхідність з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків.

Статтею 171 СК України регламентовано, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Також при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини необхідно виходити з балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, керуючись ст.ст. 160, 161 СК України з урахуванням віку дитини, її стану здоров`я, позицію її батьків, щодо місця її проживання, та висновку органу органу опіки та піклування з метою якнайкращого забезпечення прав та інтересів дитини, суд прийшов до висновку, що місцем проживання малолітньої ОСОБА_5 слід визначити з батьком - ОСОБА_1 .

Верховний Суд України в Постанові від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16, виклав таку правову позицію: в принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Таким чином суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи наявність позитивного висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, заяву відповідачки, яка не заперечує проти задоволення позовних вимог, прихильність дитини до позивача, вважає позовні вимоги законними і обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 258-259, 263, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України (2017 р.), суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Підгородненської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком- задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з її батьком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Білоусова