Романівський районний суд Житомирської області
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
16 січня 2023 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київфарм» про стягнення моральної та матеріальної шкоди,-
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Київфарм» (далі ТОВ «Київфарм») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.
Позивач обґрунтував заявлені вимоги тим, що 25 листопада 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, проходячи тротуаром біля аптеки, що розташована по вул. Базарна, 23/41-а в смт. Романів Житомирського району Житомирської області, де здійснювало господарську діяльність ТОВ «Київфарм», він підсковзнувся і впав.
Вважав, що його падіння пов`язане із тим, що тротуар не був розчищений від снігу та від льоду і не був оброблений протиожеледними сумішами на території, обслуговування якої закріплено за ТОВ «Київфарм», та повинна була утримуватись відповідачем в належному стані в залежності від погодних умов.
Також позивач зазначив, що отримана ним травма спричинила порушення нормального ритму його життя, позбавила можливості самостійно здійснювати і організовувати свій побут, він зазнав фізичного болю та душевних страждань, а тому просить суд стягнути з відповідача 500000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в ньому, просив його задовольнити повністю.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 листопада 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, проходячи тротуаром біля аптеки, що розташована по вул. Базарна, 23/41-а в смт. Романів Житомирського району Житомирської області, де здійснювало господарську діяльність ТОВ «Київфарм», ОСОБА_1 підсковзнувся, впав та отримав травму.
Свідок ОСОБА_2 в ході судового розгляду дав показання про те, що 25 листопада 2019 року була ожеледь, він разом з ОСОБА_1 вийшли з автобуса, перейшли пішохідний перехід та коли стали на тротуар, який знаходиться біля аптеки, що розташована по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 підслизнувся і впав, після чого останній не міг піднятись на ноги, поскаржився на сильний біль в правій нозі. Було дуже слизько, місце падіння не було посипано.
Свідок ОСОБА_3 дав показання про те, що 25 листопада 2019 року, він прибув за викликом ОСОБА_1 для надання послуг таксі до аптеки по вулиці Базарна, ОСОБА_1 сидів на підмурку біля входу до аптеки, після чого він допоміг останньому сісти в автомобіль та доставив його до лікарні. Біля аптеки лід нічим не був оброблений, не було розчищено.
Довідкою Житомирського обласного центру з гідрометеорології від 12 лютого 2020 року № 08-03-16/2-171 підтверджено, що 25 листопада 2019 року відмічалась ожеледь з 10 год 30 хв до 11 год 30 хв 27 листопада 2019 року.
Відповідно до листа Романівської селищної ради Житомирської області від 25 лютого 2020 року № 105/02-19 Правилами благоустрою території селища Романів, які затвердженні рішенням селищної ради № 1-5/2011 від 29 березня 2011 року обов`язок утримання прибудинкових та прилеглих до них територій покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності.
Згідно відповіді Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Житомирській області від 22 серпня 2022 року станом на 25 листопада 2019 року за адресою: вулиця Базарна 23/41-а смт. Романів Житомирської області здійснювало ТОВ «Київфарм».
Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого №3049 ОСОБА_1 був госпіталізований 25 листопада 2019 року та перебував на лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Романівська лікарня» Романівської районної ради до 20 грудня 2019 року з діагнозом закритий перелом обох кісток правої гомілки н/з зі зміщенням; 6 грудня 2019 року проведена операція репозиція кісткових уламків за допомогою титанових пластин.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасники справи зобов"язані, серед іншого, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки встановленні законом або судом та не приховувати докази.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 статті 81 ЦПК України).
Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 129 Конституції України, статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).
Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 та в постанові Верховного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №554/1583/16).
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.
Правилами благоустрою території селища Романів, які затвердженні рішенням селищної ради № 1-5/2011 від 29 березня 2011 року обов`язок утримання прибудинкових та прилеглих до них територій покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності.
Пунктом 4.9 розділу 4 Правил благоустрою території селища Романів встановлено, що межі благоустрою та озеленення прилеглих територій встановлюються в граничних межах підприємств, магазинів, кіосків, павільйонів, торгових точок, та підприємств побуту до бортового каменю проїжджої частини доріг.
Таким чином, на ТОВ «Київфарм» покладено обов`язок щодо догляду за прилеглою територією, у тому числі прибирання від снігу та льоду.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Романівська лікарня» Романівської районної ради Житомирської області та в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, йому була проведена операція, після чого він проходив реабілітацію.
Внаслідок отриманої травми повністю змінився плин життя позивача. Він був позбавлений активного життя не тільки в професійному, а й у соціальному аспекті. З ушкодженням здоров`я він втратив нормальні життєві зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Події, які сталися 25 листопада 2019 року призвели до вимушених змін у його житті, відсутність вільно пересуватись, думки про те, що доведеться перенести операцію, безумовно, спричинили для позивача моральні страждання та переживання.
Разом з тим позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення на його корись моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн суд вважає завищеною.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням тяжкості завданої позивачу моральної шкоди, глибини, тривалості та характеру моральних і фізичних страждань позивача, а також стану його здоров`я, достатній розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 10 000 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому в силу положень статті 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню в дохід держави і судовий збір у розмірі 510,12 грн.
Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Київфарм» на користь держави судовий збір в розмірі 510,12 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Романівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його ухвалення (складення повного судового рішення).
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Повний текст рішення буде складено 18 січня 2023 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.М. Кірічук