Справа № 405/1064/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області; Новгородківський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арештів з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - Подільський ВДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро); УМВС в Кіровоградській області; Новгородківський ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) про зняття 6 арештів з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказано, що 26.12.2006 року сторони уклали кредитний договір. Для забезпечення його виконання позичальником ОСОБА_1 сторони уклали також договір іпотеки щодо належної відповідачу квартири АДРЕСА_1 . Того ж дня до Державного реєстру Іпотек було внесено відповідний запис. Однак, в подальшому, в період з 2009 року по 2015 року, дане нерухоме майно відповідача було обтяжене 6 арештами (обтяженнями), накладеними Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, ВДВС Новгородківського РУЮ Кіровоградської області та СУ УМВС України в Кіровоградській області у 2009 році. Зазначає, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має переважне право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки перед іншими особами, права та вимоги яких зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо іпотека, була зареєстрована раніше за накладення арешту для задоволення вимог інших осіб, відмінних від іпотекодержателя, дане майно слід звільнити від таких арештів. Також вказав, що якщо арешт на майно було накладено у кримінальній справі слідчим під час досудового слідства за КПК 1960 року, то після набрання чинності КПК 2012 року спір щодо зняття такого решту повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства. Спірні арешти були накладені на нерухоме майно після державної реєстрації іпотеки, а їх наявність позбавляє позивача можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин просить звільнити квартиру АДРЕСА_1 з-під арештів, накладених на підставі:

1)постанови 6787117 від 17.02.2009 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 8492783);

2)постанови б/н від 07.04.2009 року, виданої СУ УМВС України в Кіровоградській області ((реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 8652596);

3)постанови 36710586 від 12.06.2013 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1421080 (спеціальний розділ));

4)постанови 41716829 від 29.04.2014 року, виданої ВДВС Новгородківського РУЮ Кіровоградської області (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5525774 (спеціальний розділ));

5)постанови 46736191 від 28.10.2015 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11825057 (спеціальний розділ));

6)постанови 46522137 від 28.10.2015 року виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14564810 (спеціальний розділ)).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено розгляд справи по суті.

Представник третьої особи УМВС в Кіровоградській області 29.03.2023 року подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що у провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальна справа № 390/934/13-к за кримінальним провадженням № 0000028 від 24.01.2013 року відносно відповідача ОСОБА_1 . В рамках даного кримінального провадження було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Вказав, що зняття арешту, накладеного в рамках кримінального провадження може відбуватися лише в порядку кримінального судочинства. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача 27.03.2023 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розгляд справи провести без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) 20.03.2023 року подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без її участі за наявними у справ матеріалами.

Представники третіх осіб УМВС в Кіровоградській області та Новгородківського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.12.2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № KGMDGK01580375, згідно якого ОСОБА_2 отримав від банку кредит. На забезпечення виконання позивальником даного кредитного договору того ж дня між сторонами було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. та зареєстрованим в реєстрі за № 3046. Згідно даного іпотечного договору, його предметом є належне ОСОБА_1 нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 (а.с. 13, 14-17).

26.12.2006 року на підставі вказаного договору іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру Іпотек було внесено запис про заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4291851 та № 4294679) (а.с. 26-27).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.11.2021 року № 287479177 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартира АДРЕСА_1 . При цьому, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться записи про обтяження: № 4291851 на підставі іпотечного договору № 3046 від 26.12.2006 року; № 8492783 на підставі постанови 6787117 від 17.02.2009 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, об`єкт обтяження - дана квартира; 8652596 на підставі постанови б/н від 07.04.2009 року, виданої СУ УМВС України в Кіровоградській області, об`єкт обтяження - дана квартира (а.с. 26-27).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 30.11.2021 року № 287477794 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартира АДРЕСА_1 . При цьому, в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містяться записи про обтяження на підставі:

1)постанови 36710586 від 12.06.2013 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1421080 (спеціальний розділ)), об`єкт обтяження - все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_1 ;

2)постанови 41716829 від 29.04.2014 року, виданої ВДВС Новгородківського РУЮ Кіровоградської області (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5525774 (спеціальний розділ)) об`єкт обтяження - все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_1 ;

3)постанови 46736191 від 28.10.2015 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11825057 (спеціальний розділ)), об`єкт обтяження - все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_1 ;

4)постанови 46522137 від 28.10.2015 року виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14564810 (спеціальний розділ)) об`єкт обтяження - все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_1 (а.с. 28-30).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

При цьому, ч. 5 ст. 59 цього Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У свою чергу, спірний арешт № 8652596 було накладено у 2009 році слідчим підрозділом СУ УМВС України в Кіровоградській області під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, з позовом про зняття арешту з майна звернувся АТ КБ «Приватбанк», яке не є стороною відповідного кримінального провадження, а тому питання про зняття даного арешту нерухомого майна № 8652596 слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року в справі № 2-3392/11.

Водночас, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

У свою чергу позивач у своїй позовній заяві визначив лише боржника ОСОБА_1 відповідачем у даній справі, а відтак реалізував своє право на захист саме у такий спосіб, розпорядившись своїми вимогами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, суд відзначає, що позивачем до участі у справі стягувачі за виконавчими провадженнями або особи, в інтересах яких накладено спірні арешти на майно, залучені не були. До початку першого судового засідання та в ході розгляду справи по суті позивач клопотань про залучення співвідповідачів (стягувачів за виконавчими провадженнями або осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно) не подавав.

Водночас, інформація про виконавчі провадження (зокрема, відомості про їх сторін), в рамках яких були накладені спірні арешти нерухомого майна, у матеріалах справи відсутня, а з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, встановлених ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно витребовувати дану інформацію.

При цьому, суд відзначає, що позивач правом на подання до суду клопотань про витребування доказів не скористався, самостійних заходів щодо витребування даних відомостей шляхом направлення відповідних запитів, заяв, тощо з метою з`ясування всіх належних відповідачів у справі також не вживав.

Доказів неможливості з`ясування всіх належних співвідповідачів у даній справі позивач також не навів.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Позов у справі за відсутності належного відповідача або співвідповідача не може бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовується.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 570/3439/16-ц.

У свою чергу, залучення УМВС в Кіровоградській області до участі у даній справі в якості третьої особи не нівелює обставин розгляду спору про права та обов`язки вказаного суб`єкта за відсутності у нього необхідного процесуального статусу відповідача у справі.

Так, у розумінні статті 53 ЦПК України підставою участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є їх заінтересованість у результатах вирішення спору, а саме коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Водночас предмет спору повинен перебувати поза межами цих правовідносин, в іншому разі такі особи можуть мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб у принципі неможливий спір про право з протилежною стороною у відповідному судовому процесі. Якщо зазначений спір допускається, то ця особа обов`язково повинна мати процесуальний статус (становище) співвідповідача у справі, а не третьої особи (правовий висновок Верховного Суду у постановах від 20.08.2019 року в справі № 910/13209/18, від 26.05.2020 року в справі № 922/2743/18).

Разом з тим, повноважень самостійно залучити таку особу в якості співвідповідача суд не має, позаяк такі процесуальні дії належить вчиняти лише за клопотанням позивача (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 року в справі № 925/440/18).

На думку суду, вирішувати спір та досліджувати доводи сторін по суті заявлених позовних вимог без належного визначення складу учасників є недоцільним, оскільки це не призведе до належного захисту порушеного права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що через неналежний склад відповідачів у цьому спорі, а саме незалучення всіх співвідповідачів, у задоволенні позовних вимог про зняття арештів з нерухомого майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2); Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 41); Новгородківський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (28200, Кіровоградська область, смт. Новгородка, вул. Криворізька, 19) про зняття арештів з нерухомого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний