Справа № 703/141/23
2-з/703/4/23
УХВАЛА

08 лютого 2023 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

07 лютого 2023 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яку останній мотивує тим, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа № 703/141/23 за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у сумі 2 430 000 грн. Відповідач кошти в обумовлені строки не повернув. Зважаючи на те, що відповідач уникає зустрічей з ним та у будь-який законний спосіб не повертає цього боргу, вважає, що лише накладення арешту на його майно реально забезпечить виконання рішення суду у даній справі.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_2 як фізичній особі, РНОКПП НОМЕР_1 , одноособово на праві власності належить наступне майно:

1. Квартира АДРЕСА_1 ;

2. Житловий будинок, з прибудовою, А-1, а, загальна площа 39, 9 кв.м., житлова площа 13, 2 кв.м., Сарай, Бб, літня кухня, Вв, саж, Г, огрожа, 1.2, питний колодязь, К, погріб з шийкою, Д, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, за даними ТСЦ № 7141 РСЦ ГСЦ МВС у Черкаській області за ним зареєстровані наступні транспортні засоби:

1. Автомобіль КАМАЗ 53213, 1990 року випуску;

2. Автомобіль FORD RANGER, 2017 року випуску;

3. Автомобіль ВАЗ 21093, 2006 року випуску;

4. Автомобіль МАЗ 5334, 1981 року випуску;

5. Причіп ПВА, 2008 року випуску;

6. Автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, 1981 року випуску;

7. Автомобіль ВАЗ 2106, 1979 року випуску.

Просив накласти арешт на вищезазначене майно.

Згідно з ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Системне тлумачення ч. 1 ст. 153, ч. 13 ст. 158, ч. 1 ст. 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що:

законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно;

першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 у справі № 308/8567/20.

Згідно з ч. 1 ст.154 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справу, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Суд зазначає, що спір ініційований ОСОБА_1 , за його твердженням, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо повернення боргу в сумі 2 430 000 грн. Отже, предметом спору є стягнення коштів у значній сумі, позивач має в справі значний майновий інтерес, а на відповідача у випадку задоволення позову у зв`язку з необхідністю сплати коштів покладатиметься значний майновий тягар.

Відтак, доводи позивача про необхідність і доцільність забезпечення позову заслуговують на увагу як такі, оскільки з огляду на предмет позову та обов`язок сплати значних коштів в разі задоволення позову таке відповідатиме як інтересам позивача, так і забезпечуватиме можливість виконання ймовірного рішення суду відповідачами.

Водночас, заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу рухоме та нерухоме майно не можна визнати обґрунтованою.

Подавши таку заяву, позивач не посилався на те, що відповідач вчиняє дії по відчуженню майна з метою уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання чи має намір вчиняти такі дії.

На підтвердження зареєстрованого за відповідачем майна приєднав до заяви відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майна та інформацію з ТСЦ № 7141 РСЦ ГСЦ МВС у Черкаській області.

З наданої інформації вбачається, що ОСОБА_2 дійсно є власником вищезазначеного майна, на яке позивач просить накласти арешт.

Однак, суду не надано доказів, що підтверджують намір відповідача відчужити належне йому майно, та не можливо встановити вартість такого майна.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірний позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Позивач вказує, що ціна позову становить 2 430 000 грн., однак звертається до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на два об`єкти нерухомості, та сім об`єктів рухомого майна, яке належать відповідачу по справі без зазначення доведеної суми майна, на яке позивач просить суд накласти арешт. Вказане позбавляє можливості суд оцінити співмірність заявленої ціни позову із заходами забезпечення позову шляхом дослідження ціни майна, на яке необхідно накласти арешт, та зіставивши її з ціною позову.

В свою чергу, обставини, що слугують підставами для забезпечення позову, обрання виду та меж такого забезпечення, є предметом доказування

Отже, суд приходить до висновку, що відсутність доказів на підтвердження співмірності заяви про забезпечення позову до заявлених позивачем вимог позбавляє суд можливості дослідити збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

За приписами ст. 3 ч. 1 п. 6, ст. 13 ч. 1-3 ЦК України, ст. 2 ч. 3 п. 11, ст. 44 ч. 1 ЦПК України, що узгоджуються з іншими нормами цих законів, особа в цивільних і процесуальних відносинах повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди, зловживання цивільним та процесуальними правами не допускається.

Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ясним, зрозумілим і не повинно допускати довільного тлумачення, припущень, при постановленні ухвали про забезпечення позову, яка є виконавчим документом, має бути дотриманий принцип правової визначеності, лише таке судове рішення може бути належно виконане, що є однією з умов його законності.

Враховуючи наведене суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити в повному обсязі. При цьому зауважує, що позивач не позбавлений права за наявності для того підстав ставити встановленим порядком питання про забезпечення позову повторно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 151, 153, 154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю.В. Крива