ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8193/22
провадження № 2/753/940/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Аністратенка О.І. ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , в якому просили суд скасувати Наказ відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23.03.2017 № 56908 «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1 » та визнати недійсним Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , видане 23.03.2017 року Відділом з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на ім`я ОСОБА_7 .

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 26 вересня 1988 року № 945 ОСОБА_8 був виданий ордер № 8193 серія А на зайняття трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 на сім`ю із чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

ОСОБА_5 разом із своїм братом-близнюком ОСОБА_6 були зареєстровані у спірній квартирі з 12 липня 1994 року. Також в даній квартирі з 06 лютого 2007 року був зареєстрований і малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично у квартирі не проживав, а мешкав зі своєю матір`ю ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 .

Повідомляють про те, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тривав багаторічний конфлікт. Обставини перешкоджання у проживанні в спірній квартирі з боку ОСОБА_11 рідному брату ОСОБА_10 та його синам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з січня 2013 року шляхом заміни замків вхідних дверей і не допуску до самої квартири підтверджується рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року (справа № 753/14297/13-ц).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті дядька позивачі намагалися вселитись до спірної квартири, але дізнались про те, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року їх визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме спірною квартирою.

24 лютого 2017 року представником позивачів, адвокатом Мельніковою І.Г. було подано заяву про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року.

Крім того, представник позивачів звернулася до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації із проханням про утримання дій щодо оформлення приватизації спірної квартири, однак листом від 12 червня 2017 року № 101-5533/02 Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація повідомила представника позивачів, адвоката Мельнікову І.Г. про те, що за заявою ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 поданою 14 березня 2017 року до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Відділом з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації був виданий Наказ від 23.03.2017 № 56908 «Про приватизацію квартир и АДРЕСА_1 » та видано Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2018 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року було скасоване, а провадження у справі закрито ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_11 .

Позивачі вважають, що їх право щодо користування спірним житлом було поновлено внаслідок скасування рішення суду від 07 жовтня 2014 року, тому процедура приватизації квартири АДРЕСА_1 пройшла з порушенням чинного законодавства, а саме з порушенням їх права на отримання частки власності у приватизації спірної квартири, оскільки вони були незаконно позбавлені цього права.

Ухвалою суду від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

05 вересня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому вона заперечувала проти позову, посилаючись на те, що позивачі не навели ніяких доказів наявності у них прав на приватизацію квартири. Зазначає про те, що в позовній заяві позивачі вказували про те, що з 2000 року вони в спірний квартирі не проживали, а про рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року № 753/10229/14 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням вони дізналися лише через 4 роки. Вважає, що це свідчить про те, що позивачі мають місце проживання та не мешкають і не мешкали в спірній квартирі і не були тимчасово відсутні, як це передбачено ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

12 вересня 2022 року від представниці Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позов, в якому вона проти позову заперечувала посилаючись на те, що ОСОБА_10 звернулась із заявою та переліком документів (згідно з Положенням), з метою оформлення передачі у приватну власність зазначеної квартири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно довідки про склад сім`ї наймача від 08.02.2017, виданою ЖЕД-203 у квартирі був зареєстрований ОСОБА_7 , 2006 року народження. Звертає увагу, що Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація не була стороною у вищевказаних справах, а на час здійснення приватизації квартири, зареєстрованим був лише малолітній ОСОБА_7 , тому права позивачів під час приватизації жилого приміщення Дарницькою РДА не були порушені.

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала з підстав заявлених в позові, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Крім того, звернулися до суду з заявою про застосування строку позовної давності.

Представник позивачів ОСОБА_1 просила суд визнати поважними причини пропущення позовної давності, посилаючись на те, що травні 2018 року зверталася до суду з позовом до відповідачів про скасування наказу Відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в м. Києві держаної адміністрації, визнання Свідоцтва про право власності недійсним, але постановою Верховного суду від 18 травня 2022 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року скасовано, прийнято нову постанову, відповідно до якої у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

На підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 26 вересня 1988 року № 945 діду позивача ОСОБА_8 було видано ордер № 8193 серія А на зайняття трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Ордер виданий на сім`ю з чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_8 , його дружину ОСОБА_9 (баба позивача), ОСОБА_10 (батько позивача), ОСОБА_11 (дядько позивача).

Згідно з технічним паспортом спірна квартира є трикімнатною, жилою площею 41,3 кв. м, загальною площею 73,4 кв. м.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із своїм братом близнюком ОСОБА_6 були зареєстровані у спірній квартирі з 12 липня 1994 року. Разом з ними на березень 2014 року були зареєстровані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований з 06 лютого 2007 року).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року ОСОБА_10 було визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Дарницький районний суд міста Києва ухвалою від 22 січня 2018 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року скасував, а цивільне провадження закрив на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_11 .

ОСОБА_12 , діючи в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 лютого 2017 року, звернулась до голови Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання у приватну власність її малолітньому сину ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1 . До заяви надала довідку про склад сім`ї, згідно з якою у спірній квартирі зареєстрованим є лише неповнолітній ОСОБА_7 .

Відділом з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації 23 березня 2017 року було видано наказ № 56908 про передачу ОСОБА_7 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 .

На підставі даного наказу 23 березня 2017 року Відділом з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 , згідно з яким ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим судом встановлено, що заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 травня 2020 року, яким було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_10 про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування спірною квартирою залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що позовні вимоги позивачів до відповідачів про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Вбачається, що позивачі звернулися з даним позовом до суду здавши позов через засоби поштового зв`язку 28.07.2022 року, що підтверджується конвертом відправки поштової кореспонденції, який знаходиться в матеріалах справи.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи наведене, при вирішенні даного спору суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

При цьому, суд не приймає до уваги викладену представником позивачів позицію про те, що як тільки вона дізналася, хто є належним відповідачем (постанова Верховного суду від 18 травня 2022 року), одразу подала позов до суду, оскільки відлік строку позовної давності починається з моменту отримання листа від липня 2017 року, яким було повідомлено про приватизацію спірної квартири, а викладена позиція суду у своїх процесуальних документах не може бути підставою для поновлення пропущеного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, суд вважає звернення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 з позовом про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності, здійснено поза межами строку позовної давності оскільки про своє порушене право позивачі дізналися у липні 2017 року, тоді як із даним позовом до суду звернулися після спливу трирічного строку позовної давності.

За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77-83, 89, 95, 141, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА