ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Халаджи О. В.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районого суду міста Донецька від 11 січня 2013 року у цивльній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного суду міста Донецька від 11 січня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задоволено.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2022 року було відновлене втрачене судове провадження у цивільній справі №2/257/487 (0523/17208/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 . ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач, та через свого представника подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. У відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що відповідно до статей 231, 232 ЦПК (попередня редакція ЦПК, яка діяла до 15.12.2017 року) оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Вирішуючи питання про можливість апеляційного оскарження в загальному порядку рішення, яке визначене судом як заочне, судам необхідно враховувати, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обов`язковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Тому особи, які оскаржують таке рішення,

мають враховувати, що рішення, яке визначене судом як заочне, повинне оскаржуватися в порядку, встановленому для оскарження заочних рішень.

Відповідно до статей 287, 288 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 636/4307/16-ц (провадження № 61-1751св20).

З матеріалів справи вбачаєтся, що заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька від 22 вересня 2011 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 . ОСОБА_3 про стягнення суми боргу було задоволено.

09 листопада 2012 року ОСОБА_1 була подана заява про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 22 вересня 2011 року.

11 січня 2013 року Київським районним судом м. Донецька було ухвалено повторне заочне рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 . ОСОБА_3 про стягнення суми боргу було задоволено, та роз`яснено, що повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся у березні 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про відновлення втраченого судового провадження в частині заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 11 січня 2013 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2022 року булу відновлено втрачене судове провадження в частині заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 11 січня 2013 року.

Представник відповідача подала апеляційну скаргу на повторне заочне рішення суду від 11 січня 2013 року, 05 грудня 2022 року, причини пропуску строку не зазначила, клопотання про поновлення строку відсутне.

Тобто апеляційна скарга поданапісля спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на

судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районого суду міста Донецька від 11 січня 2013 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України апеляційний суд.

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районого суду міста Донецька від 11 січня 2013 року у цивльній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська