Провадження № 2/686/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Спорт-Прогрес» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПП «Спорт-Прогрес» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 9544 грн. та середнього заробітку за весь час затримки при звільненні в сумі 77638 грн. 95 коп., посилаючись на наявність заборгованості відповідача по заробітній платі на день звільнення її з роботи.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на відсутність заборгованості відповідача по заробітній платі на день звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, наказом директора ПП «Спорт-Прогрес» №49 від 2 травня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного інженера за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 36 ч. 1 п. 1 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України (в редакції від 23 жовтня 2010 року) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України (в редакції від 20 грудня 2005 року) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України (в редакції від 20 грудня 2005 року) в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Однак, ні позивач, ні її представник не надали суду доказів про наявність заборгованості по заробітній платі в день звільнення ОСОБА_1 : наданий нею розрахунковий листок за травень 2022 року свідчить про відсутність боргу ПП «Спорт-Прогрес» перед нею (а.с. 16). Крім того, представником відповідача надано суду довідку №24/10/22-2 від 24 жовтня 2022 року, з якої також вбачається відсутність такого боргу станом на травень 2022 року (а.с. 75). Також, наказ директора ПП «Спорт-Прогрес» від 2 травня 2022 року №02-05-2022 про утримання із заробітної плати ОСОБА_1 за квітень 2022 року оплату за навчання в сумі 2240 грн. є чинним.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 115 КЗпП України (в редакції від 23 жовтня 2010 року), ст. ст. 116, ст. 117 КЗпП України (в редакції від 20 грудня 2005 року), суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до приватного підприємства «Спорт-Прогрес» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 9544 грн. та середнього заробітку за весь час затримки при звільненні в сумі 77638 грн. 95 коп. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

20.01.2023