ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2113/23 Справа № 536/443/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (суддя першої інстанції Кудрявцева Ю.В.) , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина. У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після прийняття та оформлення спадщини, тобто після 16.07.2019 року він в особистих речах спадкодавця виявив розписки про отримання ОСОБА_2 грошових коштів у борг від ОСОБА_3 . Так, 17.06.2017 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_3 в борг 30000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 5% від основної суми боргу за фактичний термін користування грошима, які зобов`язався повернути не пізніше 18.09.2017 року, про що власноручно склав та надав розписку; 04.07.2017 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_3 в борг 10000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 5% від основної суми боргу за фактичний термін користування грошима, які зобов`язався повернути не пізніше 05.10.2017 року, про що власноручно склав та надав розписку; 03.08.2017 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_3 в борг 3000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 2% від основної суми боргу за фактичний термін користування грошима, які зобов`язався повернути не пізніше 04.04.2018 року, про що власноручно склав та надав розписку.

До теперішнього часу ОСОБА_2 свої договірні зобов`язання не виконав. Загальний борг відповідача складає 127764,70 грн. Оскільки позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , він вважає що до нього перейшли всі права та обов`язки кредитора за борговими розписками, а отже і право вимоги боргу від ОСОБА_2 .

Оскільки розписки ним було виявлено після 16.07.2019 року, вважає що строк позовної давності ним не пропущено. Також ОСОБА_4 зазначає, що 24.09.2019 року він звертався до боржника з досудовою вимогою, але жодної відповіді не отримав, кошти йому не повернуті.

Позивач ОСОБА_4 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості за договорами позики від 17 червня 2017 року, 04 липня 2017 року, 03 серпня 2017 року у розмірі 127764,70 грн.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт посилається на те, що судом при ухваленні рішення не враховано позицію Верховного Суду в аналогічних правовідносинах у справі № 265/67/19. При цьому апелянт зауважив, що він звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності, оскільки про існування боргу відповідача перед померлим дідом позивача йому стало відомо у 2019 році, після чого позивач направив ОСОБА_2 вимогу про повернення боргу та повідомлено його про зміну кредитора. Крім того у 2020 року за заявою позивача було відкрито кримінальне провадження відносно відповідача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження представник відповідача отримав електронною поштою 19 грудня 2022 року (а.с.125).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи

Повідомлення сторони отримали електронною поштою та через сайт «Судова влада» 28 грудня 2022 року (а.с.128-129).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як передбачено ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 127764,70 грн, тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 в борг 30000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 5% від основної суми боргу за фактичний термін користування грошима, які зобов`язався повернути не пізніше 18.09.2017 року, про що власноручно склав та надав розписку; 04.07.2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 в борг 10000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 5% від основної суми боргу за фактичний термін користування грошима, які зобов`язався повернути не пізніше 05.10.2017 року, про що власноручно склав та надав розписку; 03.08.2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 в борг 3000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 2% від основної суми боргу за фактичний термін користування грошима, які зобов`язався повернути не пізніше 04.04.2018 року, про що власноручно склав та надав розписку. Свої договірні зобов`язання ОСОБА_2 не виконав, про що свідчать наявні у позивача оригінали боргових розписок.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що 09 січня 2019 року складено відповідний актовий запис № 101.

За свого життя ОСОБА_3 заповів все своє майно своєму онуку ОСОБА_1 16.07.2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області позивачу ОСОБА_1 як спадкоємцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що позивачем подано позовну заяву в межах трьох років після прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 і тому він не пропустив строк позовної давності, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що строки повернення боргу за договорами позики закінчилися в 2017 та 2018 роках відповідно.

Частиною 1 статті 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 вказаної вище статті передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частиною 1 статті 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Як вбачається із частини 5 вказаної вище статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заміна кредитора у зобов`язанні за вказаною розпискою, яка відбулась в порядку спадкування, у силу положень статті 262 ЦК України, не змінила порядку обчислення та перебігу позовної давності, оскільки спадкоємець, за правилами статті 1218 ЦК України набув права та обов`язки за розпискою в обсязі, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто право вимоги за розпискою, яке набув спадкоємець, обмежується обсягом прав, які існували у спадкодавця.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.01.2022 року у справі № 265/67/19, провадження № 61 15910св21.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, у позивача ОСОБА_1 є наявні правові підстави для визнання позивача спадкоємцем всіх майнових прав та обов`язків за договорами позики від 17.06.2017 року, 04.07.2017 року та від 03.08.2017 року, але позивачем пропущено строк позовної давності.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16 (провадження № 14 360цс19), є безпідставними, оскільки у вказаній постанові інші обставини справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст постанови складений 06 лютого 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна