Єдиний унікальний номер судової справи 205/377/23
Провадження № 2/205/632/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, права власності на сумісно нажите майно, права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, права власності на сумісно нажите майно, права на спадкування за законом.

Разом з позовом від позивача надійшла заява, в якій, посилаючись на те, що позивач не має можливості визначити загальну і реальну ціну позову через відсутність документів, на підставі яких можна провести оцінку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони знаходяться у відповідача. При цьому частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на дату укладення договору купівлі-продажу склала 285 030 грн., тобто судовий збір за вимогу щодо останньої квартири становить 2 850,30 грн., що разом з судовим збором за вимоги немайнового характеру становить суму 4 997,50 грн., яка перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, що підтверджується довідкою Головного Управління ПФУ в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного позивач просить відстрочити їй сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення по справі.

Розглядаючи клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено наступні умови, за яких суд може звільнити сторону від сплати судового збору:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 8 зазначеного закону передбачено можливість відстрочення сплати судового збору позивачем, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, з аналізу вказаних положень закону вбачається, що суд може відстрочити сплату судового збору позивачем за однією з умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», якщо такою особою будуть наведені доводи та надані докази, що її майновий стан перешкоджає оплаті судового збору.

Позивачем на підтвердження свого майнового стану надано довідку про доходи, за 2021 рік, видану Головним Управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, яка відображає відомості про розмір отриманої позивачем пенсії. Однак, довідка про розмір пенсії не є доказом отриманих позивачем доходів, оскільки закон визначає, що підставою для відстрочення сплати судового збору є перевищення його розміром 5 відсотків річного доходу позивача за попередній календарний рік, тобто і пенсії, і заробітної плати, а також всіх інших доходів.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, оскільки позивачем не надано належних доказів, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за вимоги майнового характеру, суд не вбачає правових підстав для відстрочення сплати нею судового збору.

При цьому, інші аргументи позивача щодо підстав для відстрочення сплати судового збору не відповідають закону.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, підстави для відстрочення сплати судового збору позивачем відсутні.

Враховуючи викладене, суддя відмовляє у задоволенні клопотання позивача щодо відстрочення сплати нею судового збору за вимоги майнового характеру..

У відповідності до ст. 185 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, викладеним у статті 175, 177 цього Кодексу, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя доходить висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову про визнання права власності на майно визначається - вартістю майна.

Як вбачається з тексту позову, він містить вимоги майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці.

Однак, позивачем в порушення вказаної вимоги процесуального закону не зазначено ціну позову. При цьому, аргументи позивача щодо неможливості проведення оцінки через знаходження правовстановлюючих документів у відповідача, суддя не бере до уваги, оскільки позивачем не надано докази, що вона зверталася до відповідача щодо необхідності проведення оцінки або надання документів для неї.

Також, визначаючи вартість частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , позивач виходила з її вартості у договорі купівлі-продажу 2021 року.

Проте, вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За статтею 3 зазначеного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

У матеріалах позовної заяви відсутній звіт про оцінку майна, що проводився відповідним суб`єктом оціночної діяльності, а саме: частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім того, не враховано вартість майна від підприємницької діяльності ОСОБА_3 , що також входить до вимог майнового характеру.

Отже, позивачу необхідно відповідно до вимог закону розрахувати ціну позову та внести виправлення до позову.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір за вимоги немайнового характеру, а в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за вимоги майнового характеру, їй необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 1 073,60 грн. та надати суду підтвердження сплати судового збору.

Також відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже, в разі надання позивачем доказів, що підтверджують неможливість визначення дійсної вартості майна, суддя попередньо визначає, що судовий збір за вимоги майнового характеру за поданим позовом становлять 5 000 грн.

Додатково роз`яснюю, що при зверненні з позовом до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Новокодацький район/22030101; код отримувача: 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; р/о: UA0004633; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації, підприємства), Ленінський районний суд м. Дніпропетровська .

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позовні вимоги також містять вимоги щодо визнання права на спадщину, позивач повинен надати докази відмови нотаріуса від оформлення права на спадщину.

Окрім того, позивачем в порушення зазначених вимог закону не надано доказів належності спірного майна померлому ОСОБА_3 , а саме: зареєстрованого за ним права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а також майна від його підприємницької діяльності.

Отже, позивачу необхідно надати вищевказані докази відповідно до кількості учасників справи.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Позовні вимоги мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Однак, позивачем не зазначено на яке саме майно від підприємницької діяльності ОСОБА_3 , що знаходиться в торгівельних палатках та складі, розташованих на ринку «Курчатовський», вона просить визнати за нею право власності, а також точну адресу його розташування.

Також відповідно позивачем не конкретизовано четвертий пункт позовних вимог щодо визнання за нею права на спадкування за законом обов`язкової частки у спадковому майні ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, позивачу необхідно конкретизувати позовні вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Суддя роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за вимоги майнового характеру відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, права власності на сумісно нажите майно, права на спадкування за законом залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, така позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Остапенко