Справа № 204/6930/22
Провадження № 2/204/483/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

02 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря Корягіної Р.Р.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), від імені та в інтересах якої діє представник, ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2021 року відповідача було зобов`язано до сплати аліментів у розмірі 16,7 % від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. З того часу змінився прожитковий мінімум для дитини, а тому просила змінити розмір аліментів і стягувати з відповідача у твердій грошовій формі у розмірі 3000 грн., але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

08.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву в якому, не погоджуються з тим, щоб з нього стягували у твердій грошовій формі 3 000 грн. щомісячно аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , як просить позивачка. Оскільки згідно з довідкою про доходи від 27.10.2022 його заробітна плата в 2022 ріці за 10 місяців склала 137 611 грн., з них податки у розмірі 26 509 грн.. Він працює в навчальному закладі з 01.02.2012 по теперішній час. З 14.06.2012 з нього стягували аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення доньки ОСОБА_4 повноліття, ні разу за 10 років не порушив рішення суду, сплачував на одну дитину аліментів 10 років не 25 % від доходу, як по закону, а 30 % від доходу. Не подавав позов до суду на зменшення аліментів, хоча з 2015 році міг подати вже на зменшення аліментів, коли в мене народилася друга донька (в другому шлюбі). Крім того, в дитинстві він отримав травму правого стегна, наслідки хвороба Пертеса (захворюваня кістково-суглобового апарату, одна нога після травми коротша за іншу). Наслідки одного захворювання призвело до сколіозу та є ще інші захворювання, які пов`язані з хворобою. За наявності такої хвороби, він потребує постійного лікування та періодичних лікувальних обстежень. Зазначив, що він крім донь ОСОБА_4 , має, ще двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав копії свідоцтв про народження дітей.

Представник позивача адвокат Сергієвська А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на тяжке матеріальне становище.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськавід 29.03.2012 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.(а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження дитини, серії НОМЕР_1 , за актовим записам №376, видане Красногвардійським відділом реєстрації атів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 22.04.2008 року, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є відповідач ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами. (а.с. 8), яка знаходиться на утриманні матері.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2021 відповідача ОСОБА_2 зобов`язано до сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 16,7 % від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд має виходити з матеріального становища обох сторін.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Аналогічні обставини викладені в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12, 81 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно довідки №315 від 28.10.2022 , ОСОБА_2 працює в Фаховому коледжі ракетно-космічного машинобудування Дніпровського національного університету ім. Олеся Гончара на посаді навчально-виробничої майстерні з 01.09.2020 року по теперішній час.

Відповідно до довідки про доходи від 27.10.2022 заробітна плата ОСОБА_2 з січня 2021 року по жовтень 2022 року становить 320,679 грн. 92 коп., з яких відраховано податки у сумі 56,930 грн. 04 коп. та стягнуто аліменти у сумі 63,865 грн. 62 коп. Загальна сума доходу за період 01.01.2021 31.10.2022 без урахування аліментів, становить 199,884 грн. 26 коп.

Згідно Акту Уманської міської лікарні Черкаської області від 21.09.1999 про дослідження стану здоров`я ОСОБА_2 , постановлено діагноз: остеопатія головки правого стегна.

Як вбачається з висновку спеціаліста Консультативної поліклініки від 02.11.2022 ОСОБА_2 встановлений діагноз: правобічний диспластичний коксартроз 3ст. Підвивих правого стегна. Наслідок хвороби ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , відповідач ОСОБА_2 також є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перебувають на його утриманні.

При цьому суд враховує, що норми ст. 141 та ст. 180 СК України містять чіткі приписи щодо рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Отже обов`язок належного утримання дитини покладається на обох батьків: як батька, так і матері, та не може бути перекладений на когось одного виходячи тільки з підстав незначного матеріального забезпечення котрогось із них.

Як вбачається з довідки про доходи №7 від 15.02.2023 року, ОСОБА_3 працює в ТОВ «Валеолайф» з 09.12.2020 року та займає посаду лікаря загальної практики сімейний лікар вищої категорії. Дохід за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, складає 413 394,99 грн.

Крім того, суд зазначає, що позивач є особою працездатного віку, яка працює в ТОВ «Валеолайф» тобто, є підстави вважати, що позивач також спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Пред`являючи позов про зміну розміру та способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зміни розміру та способу стягнення аліментів.

Таким чином, твердження ж позивача стосовно того, що відповідач має достатній дохід, а його матеріальний стан є достатнім для зміни розміру та способу стягнення аліментів, не підтверджуються жодними доказами, які додані до матеріалів справи.

Зважаючи на обставини, викладені в заявах по суті справи та надані докази, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем позовних вимог зважаючи на положення ст. 192 СК України, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, в разі зміни матеріального стану відповідача, погіршення здоров`я, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Керуючисьст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 212, 215, 214, 223, 367 ЦПК України, ст.ст. 2, 7, 15, 18, 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані: Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 06.03.2023.

Суддя С.В. Чудопалова