Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-168/01
Номер провадження 6/711/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Демчика Р.В.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа,

встановив :

Придніпровським районним судом м.Черкаси ухвалено 22 січня 2001 року рішення, яким зобов`язав АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» передати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Зазначене рішення суду набрало законної сили 02.02.2001 р.

14.12.2022р. представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коробкова Г.О., яка діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги від 08.12.2022 р., звернулась до суду з заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-168/01 від 22.01.2001 року, виданого 08.11.2022, про зобов`язання АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» передати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог в заяві зазначено, що ОСОБА_1 у зв`язку з юридичною необізнаністю та заведенням в оману діями відповідача, не знала, що рішення суду можна реалізувати в примусовому порядку в органах державної виконавчої служби, а тому не отримувала виконавчий лист. До теперішнього часу рішення суду від 22.01.2001р. не виконано відповідачем, але строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, тому його необхідно поновити.

В судове засідання сторони не з`явлися.

Згідно ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Вирішуючи питання про наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суд прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

В рішенні ЄСПЛ "Пономарьов проти України" суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ "Устименко проти України" Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН "Про захист прав людини та основоположних свобод").

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд. Лише об`єктивні перешкоди для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На час набрання законної сили рішенням суду у даній справі (лютий 2001 року) діяв Закон України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 21 якого було передбачено, що виконавчий лист може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону N 1404).

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Варто звернути увагу, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису судового рішення. Пропуск виконавчої давності, за загальним правилом, тягне за собою неможливість звернутися до виконавця для примусового виконання судового рішення.

Значення виконавчої давності полягає у тому, що вона сприяє чіткому і правильному виконанню рішень судів, а також забезпечує визначеність у взаємовідносинах та дисциплінує учасників матеріальних правовідносин, сприяє стійкості та стабільності обороту, стимулює активність його учасників у здійсненні належним чином їх прав та обов`язків, посилює взаємний контроль за виконанням зобов`язань.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.08.2022р. у справі №1522/12531/12.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Не надано належних та допустимих доказів наявності об`єктивних, незалежних від волі заявника обставин, що унеможливили пред`явлення виконавчого листа до виконання у строки, визначені законом.

За таких обставин у суду немає підстав вважати поведінку заявника такою, що не залежала від його волі, а тому вказана заявником причина пропуску строку подання виконавчого листа до виконання не є поважною.

Відтак, суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 81, 120, 127, 258-261, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

ухвалив :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий: Р. В. Демчик