Справа № 638/7596/22
Провадження № 2/638/1986/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2022 до Дзержинського районного суду міста Харкова звернулась ОСОБА_2 з зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.12.2021 р. о 21.20 за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, 8, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем Infinity QX30, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. При ДТП були пошкоджені автомобілі і, відповідно, були заподіяні матеріальні збитки. Автомобіль Infinity належить позивачу - ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02 червня 2022 р. по справі №953/24945/21 встановлено факт наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також закрито провадження у справі. Після прийняття судом вищевказаної постанови на рахунок позивача страховою компанією - ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснене страхове відшкодування у розмірі 129 000,00 (сто двадцять дев`ять тисяч) грн. На замовлення позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було зроблено оцінку завданих збитків внаслідок ДТП відносно автомобіля позивача, що відображено у Звіті про оцінку №78/2022 від 26.10.2022. Відповідно до зазначеного звіту матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Infinity в результаті його пошкодження при ДТП, станом на час пошкодження 15 грудня 2021 року, складає 292 857,39 грн. За надання експертних послуг позивачем було сплачено 2 500,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, копія якої додається.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 163 857,39 грн, витрати, пов`язані із оплатою послуг експерта, у розмірі 2 500,00 грн та витрати на правову допомогу адвоката (професійну правничу допомогу).

У судове засідання позивач не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, уповноважила адвоката Харченка К.С. представляти її інтереси в суді.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернувся з заявою про відкладення розгляду справи, яку обґрунтував тим, що на даний час він ВПО з фактичним місцем проживання у м. Бобринець Кіровоградської області. Ухвалу суду отримав 17.01.2023, коли на короткий термін приїхав до м. Харкова для збору документів для пенсійної справи. Його адвокат, в якого знаходяться всі матеріали по справі, знаходиться на службі у ЗСУ.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження причин неявки, не зазначено прізвище адвоката та які саме матеріалі у нього знаходяться, які вони мають значення для справи, окрім того, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 15.12.2021 о 21.20 за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, 8, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем Infinity QX30, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. При ДТП були пошкоджені автомобілі і, відповідно, були заподіяні матеріальні збитки.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2022 у справі №953/24945/21 провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В цій же постанові суду зазначено, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, в діях ОСОБА_5 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Згідно вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП, вина в ньому ОСОБА_3 , підтверджуються постановою, яка набрала законної сили та є обов`язковою для суду при розгляді даної справи.

Згідно зі звітом про оцінку автомобіля Infinity, державний номер НОМЕР_2 від 26.10.2022, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 - матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Infinity в результаті його пошкодження при ДТП, станом на час пошкодження 15 грудня 2021 року, складає 292 857,39 грн. (двісті дев`яносто дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень 39 копійок).

За складання звіту позивачем сплачено 2500 грн, що підтверджується копією квитанції.

Як зазначено позивачем та підтверджується випискою з Приватбанку ОСОБА_2 від ПрАТ СК «Вусо» було перераховано 129 000 грн, у якості відшкодування шкоди , завданої діями ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До джерел підвищеної небезпеки відноситься, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з Висновком Великої Палати Верховного Суду, наданим в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (п. 85).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Тобто, фактично шкода спричинена на суму 292857,39 грн, а сплачено страховиком 129000 грн. різниця становить 163857,39 грн.

За правилами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Системний аналіз указаних положень законодавства, дає можливість дійти таких висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на в шкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то такому разі майнова шкода у повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Такого ж правового висновку дійшли Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 487/577/15-ц від 29 листопада 2019 року, № 761/41395/1 б-ц від 25 листопада 2019року, № 490/898/16-ц від 01 серпня 2019року, № 761/30666/16-ц від 12 квітня 2018року.

З огляду на те, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_3 , перевищує сплачене ПрАТ СК «Вусо» грошове відшкодування, з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню різниця між відшкодованою сумою страховиком та фактичними збитками.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу адвоката.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, суду не було надано жодного доказу на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, більш того, звертаючись до суду з проханням стягнути витрати на правову допомогу позивачем не зазначено яку саме суму витрат слід стягнути.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених (частина перша статті 81 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на правову допомогу, у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, які складаються з судового збору та витрат на складання звіту у розмірі 1663,57 грн та 2500 грн відповідно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 158, 200, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України ст. ст. 1216, 1218, 1266 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 163 857,39 грн, витрати, пов`язані із оплатою послуг експерта, у розмірі 2 500,00 грн, сплачену суму судового збору у розмірі 1663,57 грн, а всього 168 020 (сто шістдесят вісім тисяч двадцять) грн 96 коп.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

СУДДЯ - І.В. Семіряд