Справа № 288/277/21
Провадження № 2/288/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Квітнева сільська рада об`єднаної територіальної громади Попільнянського району, Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Квітнева сільська рада об`єднаної територіальної громади Попільнянського району, Житомирської області (далі - Третя особа) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав в с. Яблунівка Попільнянського району Житомирської області.

Попільнянською державною нотаріальною конторою у Житомирській області відкрита спадкова справа № 72/2016.

12 листопада 2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, який був посвідчений Єрчицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області за реєстровим номером 22, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів Позивачу, про наявність вказаного заповіту позивач не знала, так як весь час проживала в іншому місті.

26 листопада 2015 року заповідачем ОСОБА_4 було складено заповіт, який було посвідчено Єрчицькою сільською радою за реєстровим № 64, згідно з яким усе своє майно, яке б воно не було та з чого б не складалось він заповів ОСОБА_5 , вказаний заповіт рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2019 року, визнано нікчемним, про що Позивачу стало відомо 10 грудня 2019 року.

12 грудня 2019 року Позивач звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Єрчицькою сільською радою 12 листопада 2009 року, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

З метою надання їй додаткового строку на прийняття спадщини вона звернулася до суду з позовом до Квітневої сільської ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2020 року (справа № 288/4/20) було відмовлено у задоволенні позову.

Житомирським апеляційним судом 12 січня 2021 року рішення суду від 06 листопада 2020 року задоволено частково.

В мотивувальній частині постанови Житомирського апеляційного суду вказано, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. У зв`язку з тим, що апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо залучення до участі в справі осіб, які не брали в ній участь в суді першої інстанції як відповідачі, а тому в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно відмовити з підстав незалучення належного відповідача. З огляду на наведене, рішення суду підлягає зміні з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини вона не проживала разом із спадкоємцем, на той момент проживала в іншому місці, про визнання нікчемним заповіту, складеного на користь ОСОБА_5 дізналася лише 10 грудня 2019 року, а після цього звернулася до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин з огляду на наступне.

Позивач, дізнавшись про наявність заповіту, складеного на користь іншої особи аж ніяк не могла допустити того, що він може бути визнаний нікчемним, тобто таким, який не створює ніяких правових наслідків, окрім його нікчемності, та дає підстави звернутися у встановленому законом порядку спадкування за заповітом, складеним на користь Позивача, який залишається єдиним дійсним заповітом. Саме він відповідає волі заповідача та складений у передбаченому законодавством України порядку.

Причиною пропуску Позивачем строку прийняття спадщини став факт наявності на момент прийняття спадщини дійсного заповіту, який був визнаний нікчемним лише 17 липня 2019 року.

Отже, в результаті визнання нікчемності останнього заповіту, у Позивача з`явилось право на отримання спадщини.

Підстави пропуску строку Позивачем на подання заяви на відкриття спадщини є об`єктивними, не суперечать законодавству та судовій практиці, адже перелік причин пропуску є невичерпними. Об`єктивність причини пропуску є очевидною та об`єктивною.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визначити їй додатковий строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_4 , терміном у три місяці.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення.

15 березня 2021 року ОСОБА_3 надано до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позову повністю з підстав викладених у ньому. /т. 1 а.с. 87-96/

01 квітня 2021 року представником позивача ОСОБА_6 надано заперечення на відзив в якому просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі./т. 1 а.с.126-128/

15 квітня 2021 року ОСОБА_3 надано заперечення. /т. 1 а.с.137-143/

Представник третьої особи Квітневої сільської ради об`єднаної територіальної громади Попільнянського району, Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують. /т. 2 а.с.117/

17 березня 2021 року від ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить повністю відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у ньому. /т.1 а.с.87-96/

01 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_6 подав до суду заперечення на відзив, в якому просив позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. /т. 1 а.с.126-128/

15 квітня 2021 року ОСОБА_3 подала до суду заперечення в якому просила у задоволенні позову відмовити повністю. /т.1 а.с.137-143/

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Єрчицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 18. /т. 1 а.с.12/

Як вбачається з долученої ОСОБА_3 до матеріалів справи спадкової справи № 726 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 /т. 1 а.с.188-111/, в якій міститься: - заява ОСОБА_4 від 06 грудня 2002 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_7 ; - свідоцтво про смерть ОСОБА_7 ; - довідка від 23 лютого 2002 року, видана виконкомом Єрчицької сільської ради ОСОБА_4 , про те, що він являється спадкоємцем ОСОБА_7 ;- свідоцтво про народження ОСОБА_4 ; - сертифікат про право на земельну частку (пай); - свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 027505;- свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її син - ОСОБА_4 , спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з права на земельну частку (пай), розміром 3.90 в умовних кадастрових гектарах та права на пайовий фонд майна КСП ПАФ «Єрчики» ПКП ім.Фрунзе; - довідка про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 09 квітня 2003 року; - довідка виконавчого комітету Єрчицької сільської ради від 30 вересня 2009 року № 223/02-34; - довідка виконавчого комітету Єрчицької сільської ради від 17 вересня 2009 року № 308;

- лист Центрально - західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.04.2021 № К-417/6-4/11-2/2021/4852; - лист Попільнянського державного нотаріуса в Житомирській області від 11.05.2021 № 4401-16; - листи Центрально - західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27.04.2021 № Пі-К-20/32/6.4/2021/5366, від 19.05.2021 № К-43/11.2/06.4/240-2021/11.2. /т. 1 а.с.185-201,210, 213-220/

Відповідно до заповіту від 12 листопада 2009 року, посвідченого Бевзо Ларисою Михайлівною, секретарем Єрчицької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 22, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаний заповіт містить напис, що його скасовано новим заповітом, складеним ОСОБА_4 та посвідченим секретарем Єрчицької сільської ради 26 листопада 2015 року за реєстром № 64. /т.1 а.с.13-14/

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори з заявою, посвідченою Бережною Т.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося померлий заповів їй заповітом, посвідченим ОСОБА_8 , секретарем Єрчицької сільської ради 12 листопада 2009 року за реєстром № 22, спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4 вона приймає. / т.1 а.с.10/

12 грудня 2019 року завідуючою Попільнянської державної нотаріальної контори винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в зв`язку з порушенням строку на прийняття спадщини. Спадкоємиця за заповітом повинна була подати заяву на прийняття спадщини у встановлений законодавством термін протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (1269 - 1270 ЦК України) / т.1 а.с.11/

В порядку розгляду даної справи судом витребувано спадкову справу № 72/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 /т. 2 а.с.41-83/ з якої вбачається, що ОСОБА_5 звернувся 31 березня 2016 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та справа містить: - свідоцтво про смерть ОСОБА_4 ; - довідку № 120 від 29 березня 2016 року про те, що ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; - заповіт ОСОБА_4 від 26 листопада 2015 року, в якому він на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, все те, що буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки на час смерті заповів ОСОБА_5 .

Також, до матеріалів спадкової справи додано: - інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 31 березня 2016 року про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ; - інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність заповіту ОСОБА_4 , який 26 листопада 2015 року посвідчено Єрчицькою сільською радою за № 64; - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; - заяву ОСОБА_3 від 01 квітня 2016 року про прийняття спадщини за законом після смерті дядька - ОСОБА_4 ; - свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ; - рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2009 року; - свідоцтво про смерть ОСОБА_9 ; - свідоцтво про народження ОСОБА_10 ; - свідоцтво про укладення шлюбу; - Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 17 вересня 2009 року; - довідку про склад сім`ї ОСОБА_7 від 30 вересня 2009 року; - довідку Бердичівського МБТІ від 12 жовтня 2009 року про те, що жилий будинок АДРЕСА_1 не зареєстрований по праву особистої власності за ОСОБА_7 , правовстановлюючі документи не оформлено; - заяву ОСОБА_3 від 22 серпня 2019 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька - ОСОБА_4 ; - рішення чотирнадцятої сесії ХХІ скликання Єрчицької сільської ради № 15 від 25 листопада 1993 року, згідно якого передано ОСОБА_7 у приватну власність земельну ділянку площею 0.57 га, у постійне користування земельну ділянку площею 0.13 га; - рішення Попільнянського районного суду від 17 липня 2019 року в справі № 288/529/16-ц; - заяву ОСОБА_5 від 22 серпня 2019 року; - запит Попільнянської державної нотаріальної контори від 09 вересня 2019 року № 92/01-16; - заяву ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року; - постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 вересня 2019 року;

- рішення Попільнянського районного суду від 06 листопада 2020 року в справі № 288/4/20; - постанова Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2021 року по справі № 288/4/20; - ухвала Попільнянського районного суду від 18 лютого 2021 року в справі № 288/277/21 про забезпечення позову.

Крім того, в спадковій справі № 72/2016 від ОСОБА_1 12 грудня 2019 року надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в зв`язку з пропуском встановленого строку на прийняття спадщини, також нотаріусом зроблено запит на видачу дубліката та надано дублікат заповіт від 12 листопада 2009 року в якому ОСОБА_4 заповів все належне йому майно - ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2019 року в цивільній справі № 288/529/16-ц, задоволено позов ОСОБА_3 до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним. Визнано нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , посвідчений 26 листопада 2015 року секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Ларисою Михайлівною та підписаний ОСОБА_11 , у присутності свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та зареєстрований в реєстрі за № 64. /т. 1 а.с.110-118/

ОСОБА_3 до відзиву на позовну заяву додано: - свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ; - рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 2о-39/2009 від 16.10.2009; - державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 033983; - витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.09.2019; - довідки КП «Бердичівського МБТІ» від 24.09.2019 № 1476, від 23.09.2019 № 1477; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.04.2019; - архівний витяг рішення чотирнадцятої сесії ХХІ скликання Єрчицької сільської Ради народних депутатів Попільнянського району від 25.11.1993 № 15; - заяву ОСОБА_3 ; - постанову про відмову ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальних дій від 10 вересня 2019 року, винесеної державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори. /т.1 а.с.100-124/

В судовому засіданні допита свідка ОСОБА_13 , яка дала покази про те, що ОСОБА_4 був її двоюрідним дядьком та останні роки його життя, вона часто приїжджала до нього. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 їй троюрідні сестри. Вони знали, що спадщина повинна була бути на ОСОБА_15 . Коли вони зустрілись з ОСОБА_16 , то тоді вже на неї було складено заповіт. Вона працювала лікарем, їздила до нього, він почав хворіти. Коли йому стало дуже погано літом, він попросив її набрати і каже, що він телефонував ОСОБА_17 , чому саме, він їй не відкрився. Вона телефонувала ОСОБА_18 та говорила, що він хворий, але ОСОБА_19 ним не займається. У нього була онкологія, йому потрібно було в лікарню. На продукти складались разом, ОСОБА_15 теж в цьому брала участь. У нього жінки та дітей не було. Йому було все гірше і гірше. 29 листопада 2015 року ОСОБА_18 зателефонувала. Всі знали, вся рідня, що на ОСОБА_20 заповіт. Але вона сказала, що воно їй не потрібно. Свідок їй в очі говорила, що заповіт треба відпрацьовувати. Вона не хотіла дядька провідувати. На її погляд, вона знала, що заповіт на неї. Останній заповіт був на ОСОБА_21 . На скільки їй відомо, заповіт за три дні до смерті був складений. ОСОБА_14 знала, що заповіт складено на ОСОБА_21 . Вона не знає чи вступив в спадщину ОСОБА_21 за заповітом.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні дала покази про те, що вона знала, що є заповіт на ОСОБА_14 , але нічого не говорила, до того часу поки не скасували заповіт на ОСОБА_21 . Десь в липні місяці 2019 року вона зв`язалася з ОСОБА_23 щоб дав номер ОСОБА_17 , і 01 грудня 2019 року вона зателефонувала щоб зустрітися. Нікому про заповіт на ОСОБА_14 , вона не повідомляла.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази про те, що він з ОСОБА_14 є родичами. Документи він віддав ОСОБА_24 . Він не знав про наявність заповіту на ОСОБА_14 .

В судовому засіданні було оголошено письмові пояснення свідка ОСОБА_25 /т.2 а.с.35-39/, проте вказані пояснення суд не приймає, враховуючи те, що їх достовірність не підтверджена належним чином.

Також, в судовому засіданні прослухано аудіозапис пояснень ОСОБА_26 , які вона дала в судовому засіданні 20 грудня 2018 року, під час розгляду цивільної справи № 288/1455/18 і в 20.12.2018 судовому засіданні вона пояснила, що в 2009 році ОСОБА_4 було складено заповіт на дочку його двоюрідного брата ОСОБА_25 - ОСОБА_1 ; аудіозапис судового засідання від 06 листопада 2020 року по справ № 288/4/20/т.1 а.с. 235/

В судовому засіданні оглянуто (оригінал електронного доказу оглянуто, шляхом надання суду мобільного телефону з виходом в мережу Інтернет) скріншот електронної пошти, на якому відображено лист адвоката Проценка Ю.М. email: ІНФОРМАЦІЯ_6 на email: ІНФОРМАЦІЯ_7 , що належить ОСОБА_1 ,

дата надіслання 10 грудня 2019 року та містить файл інформація щодо заповіту. /т. 1 а.с.83/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_4 , терміном у три місяці з тих підстав, що на час відкриття спадщини вона не проживала разом із спадкоємцем та про наявність заповіту, складеного на її користь вона дізналася лише 10 грудня 2019 року та ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини.

За нормами статей 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19).

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. У практиці Європейського суду з прав людини застосовується принцип пропорційності як невід`ємна складова та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині третій статті 2 ЦПК України.

Судом встановлено, що 12 листопада 2009 року ОСОБА_4 був складений заповіт, яким він заповів все належне йому майно Позивачу, в подальшому - 26 листопада 2015 року ОСОБА_4 склав новий заповіт, яким заповів все належне йому майно іншій особі - ОСОБА_5 , в зв`язку з чим секретарем Єрчицької сільської ради в заповіті від 12 листопада 2009 року зроблено відповідний напис про його скасування.

ОСОБА_3 , яка 01 квітня 2016 року подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом на майно дядька - ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом та рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2019 року, яке набрало законної сили, в цивільній справі № 288/529/16-ц - 2/288/36/19, заповіт від 26 листопада 2015 року складений ОСОБА_4 визнано нікчемним, в зв`язку з тим, що його складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Частина четверта статті 82 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В зв`язку з тим, що рішенням суду визнано нікчемним заповіт від 26 листопада 2015 року, Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом на наступний день після отримання інформації про скасування попереднього заповіту, в свою чергу після відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з порушенням строку на прийняття спадщини, Позивач звернулася до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини Позивачем, що є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно листа Центрально - Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27 квітня 2021 року № ПІ-К-20/32/6.4/2021/5366, згідно з інформацією зі Спадкового реєстру станом на 27 квітня 2021 року, заповіт від 12 листопада 2009 року, посвідчений Єрчицькою сільською радою за реєстровим № 22, значиться у Спадковому реєстрі як чинний. /т. 1 а.с. 213-214/

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої під час розгляду цивільної справи № 565/1145/17, Верховний Суд прийнявши 26 червня 2019 року постанову, зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, Позивачем доведено наявність підстав для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено з поважних, незалежних від Позивача причин, які вказують на наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини, які вплинули на своєчасність подання заяви.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженим наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року за № 3306/5; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; статтями 15, 16, 1216, 1217, 1218,1223, 1233, 1235, 1254, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 89, 128, 141, 206, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Квітнева сільська рада об`єднаної територіальної громади Попільнянського району, Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), сплачений судовий збір в розмірі 1362 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко