Житомирський апеляційний суд
Справа №292/510/22 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т.С.
Категорія 44 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Рябенької Т.С.

у цивільній справі №292/510/22 за позовом Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення отриманої допомоги по безробіттю, -

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року Житомирський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача отриману допомогу по безробіттю в розмірі 16973 грн 48 коп. та судовий збір в сумі 2481 грн. В обґрунтування поданого позову зазначав, що ОСОБА_2 12.11.2020 звернулася до позивача за сприянням у працевлаштуванні. У зв`язку з відсутністю підходящої роботи 12.11.2020 ОСОБА_2 було надано статус безробітної та розпочато їй виплату допомоги по безробіттю. Загальний період перебування ОСОБА_2 на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості становив з 12.11.2020 по 04.07.2021. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 361 від 05.07.2021 встановлено, що в період перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості ОСОБА_2 з 01.01.2021 по 31.01.2021 надавала послуги як лікар-косметолог, перебуваючи у цивільно-правових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , за що отримала дохід за надані послуги.

Так, згідно листа № 0621 від 08.06.2021, який надійшов на адресу позивача від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зареєструвалась у мобільному додатку в січні 2021 року, залишивши свої реквізити для подальшої співпраці. Заходячи в спеціальний мобільний додаток, лікар ознайомлюється з відкритим договором публічної оферти, погоджуючись на умови співпраці. Таким чином, акцептувавши умови договору оферти при реєстрації в мобільному додатку, ОСОБА_2 здійснювала продаж товару підприємця ОСОБА_3 через інтернет-мережу, виписуючи листи-рекомендації пацієнтам для домашнього догляду за шкірою. Наведене свідчить про те, що між підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникли цивільно-правові відносини відносно умов договору про надання послуг. За період з 01.01.2021 по 04.07.2021 дохід відповідачки склав 21816,44 грн, з яких: 16973,48 грн. - сума фактично отриманих ОСОБА_2 коштів та 4842,96 грн - сума нарахованих та невиплачених останній коштів. 07.07.2021 Житомирським міським центром зайнятості було видано Наказ №98 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю», яким зобов`язано юридичний відділ направити ОСОБА_2 копію даного наказу для повернення коштів в сумі 16973,48 грн. 09.07.2021 з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу місця реєстрації відповідачки було надіслано вказаний наказ, лист-претензію №1606/08/21 від 09.07.2021 з вимогою повернути кошти в сумі 16973, 48 грн. та попередження про вирішення питання повернення вказаних коштів в судовому порядку в разі відмови повернути їх добровільно, а також запропоновано з`явитися в Житомирський міський центр зайнятості для ознайомлення з актом перевірки.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року позов Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення отриманої допомоги по безробіттю задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 на користь Житомирського міського центру зайнятості (10025, м. Житомир, пл. Польова, 6-А, ) за реквізитами: р/р UA0706311, Держказначейська служба України м. Київ (ДКСУ м. Київ), МФО 820172) отриману допомогу по безробіттю в сумі 16 973 (шістнадцять тисяч дев"ятсот сімдесят три) гривні 48 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 на користь Житомирського міського центру зайнятості (10025, м. Житомир, пл. Польова, 6-А, ) за реквізитами: р/р р/р UA0706311, Держказначейська служба України м. Київ (ДКСУ м. Київ), МФО 820172) судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривна.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що вона в трудових відносинах із ФОП ОСОБА_4 ніколи не перебувала і не перебуває, як і в будь-яких договірних відносинах, на підставі яких можливо прирівнювати учасника цивільно-правового договору до осіб, що належать до зайнятого населення відповідно до норми ч.1 ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення».

В процесі пошуку роботи вона дійсно відвідувала для співбесід по працевлаштуванню численні медичні установи та косметологічні заклади, а також заходила як користувач на їхні сайти в мережі Інтернет. Заяви про прийняття на роботу до ФОП ОСОБА_4 на посаду лікаря-косметолога вона не подавала, як і заяви про звільнення з роботи. Тому не могла перебувати з нею у трудових правовідносинах в період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021, оскільки перебувала в центрі на обліку та отримувала допомогу по безробіттю в період з 12 листопада 2020 року по 05 липня 2021 року. Таким чином, ФОП ОСОБА_4 не була для неї роботодавцем і заяви про прийняття на роботу на посаду лікаря-косметолога вона не подавала, як і свої персональні дані.

Зазначає, що вона не має кваліфікації лікаря, тому не може працювати лікарем-косметологом, оскільки має середню медичну освіту. Крім того, за жодних обставин не могла виконати умову «Пользовательского соглашения» ФОП ОСОБА_4 і вимогу «Коммерческих условий» ФОП ОСОБА_4 щодо надання медичних призначень пацієнтам як лікар-косметолог. Також зазначила, що не являється зареєстрованою фізичною особою-підприємцем або самозайнятою особою, що позбавляло б її права перебувати на обліку в центрі зайнятості як такої, що шукає роботу.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 листопада 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного, про призначення виплати допомоги по безробіттю та реєстрацію її як такої, що шукає роботу (а.с. 5, 6, 7).

В заяві про надання статусу безробітного від 12.11.2020 ОСОБА_2 повідомила та засвідчила особистим підписом, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів. Водночас проінформувала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності (а.с. 5).

Згідно витягу з наказу Житомирського міського центру зайнятості від 12.11.2020 № НТ201112 ОСОБА_2 надано статус безробітного з 12.11.2020, призначено їй допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 12.11.2020.

Згідно витягу з наказу Житомирського міського центру зайнятості від 06.07.2021 № НТ210706 ОСОБА_2 припинено виплату допомоги по безробіттю, припинено реєстрацію безробітного у зв`язку із встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності з 05.07.2021 та наказано повернути кошти у встановленому порядку за період з 01.01.2021 по 05.07.2021 в сумі 21816,44 грн (а.с. 8).

Згідно копії персональної картки № 00011 припинено реєстрацію ОСОБА_2 як безробітної з 05.07.2021 на підставі абз. 19 п.п. 1 п. 30 Порядку (а.с. 9).

За повідомленням ФОП ОСОБА_3 від 08.06.2021 № 0621 остання має статус платника єдиного податку 2 групи за ставкою 20%. Основний вид діяльності: роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, а саме: працює через мобільний додаток для спеціалістів, який є стартапом в українському бізнесі. Користується послугами лікарів-косметологів, які полягають в тому, що лікар у цьому мобільному додатку виписує рецепт-рекомендацію пацієнту для домашнього догляду за шкірою, а вона, в свою чергу, виплачує винагороду лікарю, який допомагає просувати на ринку її товар. Заходячи в спеціальний мобільний додаток, лікар ознайомлюється з відкритим Договором публічної оферти і таким чином погоджується на умови співпраці. Ніяких додатковий договорів, тим більше у паперовому вигляді, вони не підписують. Винагорода нараховується автоматично в особистому кабінеті спеціаліста, виплату якої він може отримати в будь-який момент на карту, тому додаткових актів виконаних робіт немає. При виплаті винагороди нараховуються та сплачуються всі передбачені податки.

ОСОБА_2 зареєструвалась у мобільному додатку у січні 2021 року, залишила свої реквізити для подальшої співпраці. 28 січня 2021 року їй було нараховано 515, 20 грн винагороди та виплачено з вирахуванням податків (а.с. 14).

Відповідно до Комерційних умов мобільний додаток ОСОБА_5 призначений для використання спеціалістом для отримання додаткового доходу. Спеціаліст, який пройшов процедуру реєстрації в мобільному додатку SUBJ, і підтвердив свою особу та кваліфікацію відповідними документами (копія диплома або сертифіката, копія документу, що посвідчує особу), має можливість призначати своїм клієнтам професійний домашній догляд через мобільний додаток ОСОБА_5 (а.с. 15-19).

Згідно податкової звітності ФОП ОСОБА_3 за І-й квартал 2021 року ОСОБА_2 перебувала у цивільно-правових відносинах з ФОП ОСОБА_3 в період з 01.01.2021 по 31.01.2021. Сума нарахованого та виплаченого їй доходу становить 515, 20 грн (а.с. 20-26

Як вбачається з відомостей про нарахування заробітної плати ФОП ОСОБА_3 за І-й квартал 2021 року сума нарахованої ОСОБА_2 заробітної плати (доходу) становить 515, 20 грн (а.с. 27-29)

Відповідно до довідки Житомирського МЦЗ №498 від 07.07.2021 ОСОБА_2 була зареєстрована в даному центрі зайнятості як безробітна з 12 листопада 2020 по 05 липня 2021 року (встановлення факту виконання оплачуваної роботи). Дохід за період з 01 січня 2021 року по 04 липня 2021 року становить 21 816, 44 грн . Проведено утримання з відомості в сумі 4842, 96 грн. Сума, що підлягає поверненню станом на 07.07.2021 становить 16 973, 48 грн (а.с. 30).

Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №361 від 05.07.2021 встановлено, що ОСОБА_2 під час перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 12.11.2020, надавала послуги у якості лікаря-косметолога ФОП ОСОБА_3 у січні 2021 року та отримала за це винагороду у сумі 515, 20 грн., тобто перебувала в цивільно-правових відносинах з ФОП ОСОБА_3 з 01.01.2021 по 31.01.2021, що підтверджується даними електронного обміну з ПФУ (а.с. 31-32).

Наказом Житомирського міського центру зайнятості № 96 від 07.07.2021 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю» наказано вжити заходів по поверненню коштів у сумі 21 816 грн 44 коп, виплачених ОСОБА_2 у вигляді допомоги по безробіттю у зв`язку з виявленням факту виконання оплачуваної роботи, нараховану, але не виплачену допомогу по безробіттю в сумі 4842 грн 96 коп вилучити із паперового варіанту «Відомості виплат», яка надається банку для перерахування коштів, направити ОСОБА_2 копію цього наказу для повернення коштів в сумі 16 973 грн 48 коп (а.с. 33).

09.04.2021 позивачем на адресу ОСОБА_2 було надіслано лист за № 1606/08/21 з копією наказу Житомирського міського центру зайнятості від 07.07.2021 № 96 щодо відшкодування нею коштів, виплачених як допомога по безробіттю у сумі 16 973 грн 48 коп. Одначасно відповідачці було роз"яснено, що оскільки в період перебування на обліку в центрі зайнятості з 12.11.2020 вона надавала послуги лікаря-косметолога ФОП ОСОБА_3 з 01.01.2021 по 31.01.2021, за що отримала винагороду в сумі 515 грн 20 коп, з якої сплачено ЄСВ та податки, тому належала до зайнятого населення в розумінні ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» і не мала права на отримання допомоги по безробіттю (а.с. 34-35).

На підтвердження заперечень позовних вимог відповідачкою до відзиву на позовну заяву додано копію диплома молодшого спеціаліста про закінчення нею Житомирського базового медичного коледжу Житомирської обласної ради за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобуття кваліфікації фельдшер (а.с. 63), копію диплома бакалавра про закінчення Житомирського державного університету імені Івана Франка за напрямком підготовки «Психологія» та здобуття кваліфікації бакалавра психології, лаборанта наукового підрозділу у сфері психології (а.с. 64), копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.08.2022, в якому ОСОБА_6 зареєстрованою не значиться (а.с. 65), копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , згідно якої відповідачка у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 не перебувала (а.с. 66-67).

Вказані документи жодним чином не спростовують факту надання відповідачкою послуг згідно договору цивільно-правового характеру та отримання за це винагороди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

При цьому судом враховано, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнодержавного соціального страхування на випадок безробіття.

Пунктом 1 ст. 1 вказаного закону передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 2 частини 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або індивідуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Частиною 2 статті 36 вказаного Закону передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до вимог ч. 3 статті 36 вказаного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг

Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року, передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 633 України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно ч. 1 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, оскільки відповідачка під час перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна, надавала послуги в якості лікаря-косметолога ФОП ОСОБА_3 , за що отримала винагороду, тобто перебувала з останньою у цивільно-правових відносинах і в розумінні ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» належала до зайнятого населення, тому їй було безпідставно нараховано допомогу по безробіттю за період з 01.01.2021 по 04.07.2021 в сумі 21816, 44 грн.

Як зазначає позивач в позовній заяві, на дату виявлення страхового випадку сума нарахованої допомоги по безробіттю була виплачена частково в розмірі 16973, 48 грн, тому недоплачену суму допомоги по безробіттю в розмірі 4842, 96 грн було вилучено з відомості виплат.

Суд першої інстанції обгрунтовано вважав дії відповідачки недобросовісними, оскільки в заяві від 12.11.2020 ОСОБА_2 власноручно проінформувала, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей.

При ухваленні рішення суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у справі №545/164/17 (постанова від 26.09.2018) про те, що неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В даному випадку судом встановлено, що відповідачка в період перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна мала статус зайнятого населення, оскільки перебувала в цивільно-правових відносинах з ФОП ОСОБА_3 та отримала за це винагороду, тому не мала права на отримання допомоги по безробіттю.

Тобто, суд обгрунтовано вважав, що відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки на даний час кошти в сумі 16973 грн 48 коп. відповідачка Житомирському міському центру зайнятості не повернула.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Посилання апелянта щодо застосування правових висновків Верховного Суду, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку підставою задоволення позову слугувала саме недобросовісність дій відповідачки, про що зазначалося вище.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню у касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК.

Головуючий: Судді: