Справа 337/3837/22
Провадження № 2/337/102/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Хижняк М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

15.11.2022 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу мешкає з нею. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 750 грн., але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації і відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів не відповідає вимогам сімейного законодавства та є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. Відповідач не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, але участі у життєдіяльності сина не бере, тому просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.

Відповідач не скористався своїм правом, відзив на позов не надав.

За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача в частині зміни способу стягнення аліментів обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина мешкає з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2011 року (справа №2-1593/11) з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 750 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2011 року та до повноліття дитини.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження, що відбувається за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Зокрема, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати обставини, зазначені в ч.1 ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивачки в частині зімни способу стягнення аліментів.

Зокрема, аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд вважає, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

В даному випадку суд погоджується з тим, що раніше визначений судом розмір аліментів 750 грн. є недостатнім для утримання неповнолітньої дитини сторін, яка проживає разом із матір`ю.

Зокрема, такий розмір є меншим мінімально гарантованому законом розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на цей час прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2833 грн, 50% відповідно 1416 грн. 50 коп. При цьому, прожитковий мінімум має тенденцію до збільшення.

У зв`язку з цим, суд вважає правомірною вимогу позивачки про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача.

Визначений нею розмір аліментів - 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідає вимогам ст.182 СК України, є розумним та справедливим.

Також суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 , жодних обґрунтованих заперечень проти позову не подав, в судове засідання не прибув та доводи позивачки не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

В інші1 частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Керуючись ст.7,180-184,192 Сімейного Кодексу України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 258,263-265,280,282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2006 року (справа № 2-1539/11) та стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 992,40 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2011 року у справі № 2-1539/11 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, припинити з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Є. Гнатик