Ухвала

Іменем України

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 522/19792/18

провадження № 61-1204ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення страхових виплат,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі - ПрАТ «АСК «Інго Україна») про стягнення страхових виплат, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму страхової виплати в розмірі 35 671 690 грн згідно з договором страхування від 07 червня 2005 року № ОД/0005/2005, суму страхової виплати в розмірі 8 739 025 грн згідно з договором страхування від 07 червня 2005 року № ОД/0005/2005 (в редакції від 03 червня 2011 року).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року - без змін.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 07 червня 2005 року між ним і ПрАТ «АСК «Інго Україна» було укладено договір страхування № ОД/0005/2005, а 03 червня 2011 року - додаткову угоду № 8. Предметом зазначеного договору є його майнові інтереси як власника нежитлової будівлі загальною площею 2712,9 кв. м на АДРЕСА_1 , яка перебуває в заставі згідно з договором іпотеки від 10 травня 2006 року, укладеним між ним та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 10 травня 2006 року. Зобов`язання за вказаним кредитним договором виконані в повному обсязі, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства «ОТП Банк» від 09 листопада 2011 року, якому Акціонерний комерційний банк «Райффайзенбанк Україна» відступив право вимоги за договорами. 31 травня 2016 року близько 15 год 40 хв йому зателефонувала невідома особа, яка назвалася чоловіком співробітника Акціонерного товариства «ОТП Банк» ОСОБА_2 та погрожувала фізичною розправою, вбивством його самого і членів його родини. При цьому зазначена особа була поінформована про адресу його проживання, комерційну діяльність та належне майно, тобто володіла інформацією, яка є банківською таємницею. 10 квітня 2018 року він звернувся до ПрАТ «АСК «Інго Україна» з повідомленням про настання страхового випадку, однак 17 квітня 2018 року отримав відповідь про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки вказана подія не є страховим випадком. У листопаді 2018 року він звернувся до суду за захистом своїх прав, однак в задоволенні його позову було відмовлено. У серпні 2021 року під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0008921 його представником було виявлено постанову слідчого Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09 серпня 2019 року про закриття вказаного кримінального провадження, яку ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 30 серпня 2021 року було скасовано, оскільки органом досудового розслідування не надано оцінки тому, що інформація в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не узгоджується з відомостями про деталізацію з`єднань їх засобів зв`язку, отриманими за результатами тимчасового доступу до інформації операторів телекомунікацій. 08 листопада 2021 року в ході ознайомлення з матеріалами досудового розслідування він виявив наявність таких обставин: за поясненнями ОСОБА_2 від 03 червня 2019 року вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» у відділі обслуговування клієнтів з лютого 2011 року та особисто знає його ( ОСОБА_1 ). Також ОСОБА_2 зазначила, що телефонувала йому ( ОСОБА_1 ) з мобільного телефону ОСОБА_4 , менеджером якого в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» вона була. У свою чергу, згідно з поясненнями ОСОБА_4 від 19 червня 2019 року він знає ОСОБА_2 з 2012 року, оскільки вона була його особистим менеджером в банку. Також ОСОБА_4 вказав, що він не виключає, що його особистий менеджер ОСОБА_2 могла здійснювати дзвінок своєму клієнту, тобто йому ( ОСОБА_1 ). Вказані пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не були встановлені судом та не були відомі йому ( ОСОБА_1 ) на час розгляду справи, оскільки позовна заява в цій справі була подана в листопаді 2018 року. Інформація, надана в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , не узгоджується з відомостями про деталізацію з`єднань їх засобів зв`язку, отриманими за результатами тимчасового доступу до інформації операторів телекомунікацій, за якими під час здійснення телефонного дзвінка йому ( ОСОБА_1 ) з погрозами з мобільного телефона ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не було поряд, вона знаходилася в іншому місці. Зобов`язання за кредитним договором від 10 травня 2006 року виконані в повному обсязі та достроково. Останні розрахунки за кредитним зобов`язанням здійснювалися ОСОБА_2 . Таким чином, страхова подія відбулася за відсутності ОСОБА_2 , що свідчить про те, що інформація про нього ( ОСОБА_1 ), яка становить банківську таємницю, була розголошена до події, яка мала місце 31 травня 2016 року, та була зібрана і передана ОСОБА_4 в період дії страхового договору, а саме - в період закриття ним ( ОСОБА_1 ) кредитного зобов`язання. ОСОБА_4 міг скористатися отриманою інформацією в будь-який час. Вказані обставини відкриті у серпні 2021 року після оскарження постанови слідчого Приморського відділення поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження, а тому є нововиявленими. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року залишено в силі.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що нові обставини, з`ясовані в ході розслідування кримінального провадження № 0008921 щодо погроз позивачу, не є нововиявленими обставинами в цивільній справі про стягнення страхової виплати з ПрАТ «АСК «Інго Україна», в якій позивачу було відмовлено у стягненні страхового відшкодування, зокрема у зв`язку з недоведеністю настання страхового випадку у вигляді пошкодження або знищення застрахованого майна. Доводи, вказані в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до незгоди заявника з рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року. Заявником не наведено жодних нововиявлених обставин, які існували на момент ухвалення рішення суду першої інстанції і можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену в судовому рішенні.

18 січня 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року та задовольнити його позов.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), мотивована обставинами, зазначеними в його заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Заявник вказав, що суди безпідставно не врахували наведені ним нововиявлені обставини і дійшли помилкового висновку про відмову в задоволенні його заяви.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Встановлено, що предметом позову в цій справі є стягнення страхової виплати з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на підставі договору страхування. Об`єкт страхування - майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном, а саме комплексом будівель, що перебувають у заставі вигодонабувача (банку). Згідно з пунктом 1.3 договору страхування сторони договору погодили перелік страхових випадків та відшкодування збитків внаслідок загибелі або пошкодження комплексу будівель, зокрема, внаслідок пожежі, стихійних лих, пошкодження водою, зловмисних дій третіх осіб тощо. Отже, відшкодуванню підлягають збитки, завдані внаслідок загибелі або пошкодження зазначеного вище майна.

Заява ОСОБА_1 не містить доводів про наявність обставин, які б вказували на настання страхового випадку у вигляді знищення або пошкодження застрахованого майна.

Виходячи з викладеного, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали, що нові обставини, з`ясовані заявником у серпні 2021 року в ході розслідування кримінального провадження № 0008921, в межах якого перевірялися факти висловлених йому погроз, не є нововиявленими обставинами в цивільній справі про стягнення страхової виплати з ПрАТ «АСК «Інго Україна», в якій відмовлено у стягненні страхового відшкодування, зокрема у зв`язку з недоведеністю настання страхового випадку у вигляді пошкодження або знищення застрахованого майна.

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Встановивши, що обставини, на які послався ОСОБА_1 в заяві про перегляд рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року, не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, а є новими обставинами, які не входять до предмета доказування у справі та не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні його заяви.

Аргументи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для перегляду рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року за нововиявленими обставинами і не свідчать про порушення судами норм процесуального права.

Доводи заявника зводяться до бажання повторного перегляду вже вирішеної справи тільки з метою її нового слухання і вирішення. Проте це порушує принцип остаточності рішення суду (res judicata), оскільки підстав для перегляду судового рішення немає, права та обов`язки сторін уже вирішені (рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» та від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення страхових виплат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук С. О. Карпенко

В. В. Сердюк