Справа № 932/5922/22
Провадження № 2/932/2020/2022
19 січня 2023 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді Овчиннікової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,
за участю представника позивачки адвоката Якименка Є.Б.,
розглянувши в залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Якименка Євгена Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат,
В С Т А Н О В И В:
10 жовтня 2022 року позивач в особі адвоката Якименка Є.Б. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» завдану шкоду (суму страхового відшкодування) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у розмірі 9 875 грн. 38 коп., з яких: 8 754 грн. 14 коп. страхового відшкодування, пені в розмірі 899,39 гривень, 3 % річних - 53 грн. 83 коп., інфляційні втрати - 78 грн. 02 коп.; а також судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу 4600,00 гривень, судовий збір 992,40 гривень, всього 5 592 гривень 40 копійок.
Позов обґрунтований тим, що 23.12.2021 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме, о 17.52 годині в місті Дніпрі на перехресті вул. Бородинської та вул. Олександра Кониського водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Jeely JL 7162», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених автомобілів, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2022 року ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля марки «Jeely JL 7162», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідачем страховим полісом № АР№/2225807. Власником автомобіля марки «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 . 24.12.2021 року позивач повідомив відповідача про дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого транспортного засобу, у відповідь отримав від відповідача перелік документів, необхідних для здійснення відшкодування спричиненої шкоди. 11.01.2022 року експертом ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» був проведений огляд пошкоджень транспортного засобу засобом марки «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , та було складено оцінку відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 8754,14 гривень. 08.07.2022 року на вимогу відповідача позивач підписала та направила відповідачеві заяву на виплату страхового відшкодування та договір про врегулювання страхового випадку № 273/22 від 08.07.2022 року. Однак виплата 8754,14 гривень не була проведена. Позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання страхового відшкодування, ухиляється від виплати.
Ухвалою від 11.10.2022 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, викликався неодноразово шляхом направлення повісток на юридичну адресу, а також на адресу офісу, вказаного на сайті відповідача. Судові повістки повернулись до суду без вручення через відсутність адресата. Тому, на підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази у їхній сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2022 року (справа № 932/269/22, провадження № 3/932/194/22) ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення за таких обставин: 23.12.2021 року о 17.52 годині в місті Дніпрі на перехресті вул. Бородинської та вул. Олександра Кониського водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Jeely JL 7162», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених автомобілів, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Jeely JL 7162», державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», що підтверджено відкритою інформацією, поліс №АР/2225807.
За результатом ДТП позивач як власник автомобіля «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , у грудні 2021 р. звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт».
08.07.2022 року на вимогу відповідача позивач підписала та направила відповідачеві заяву на виплату страхового відшкодування та договір про врегулювання страхового випадку № 273/22 від 08.07.2022 року, де в п.1.2 зазначено, що сторони встановили та погодили , що по
заявленому страховому випадку стороною 1 ОСОБА_1 розмір матеріального збитку , завданого стороні 1 ОСОБА_1 становить 8754,18 гривень.
Пунктом 2.2.1 передбачено обов`язок сторони 2 ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» у термін до 15 робочих днів , але не раніше факту підписання цього договору про врегулювання страхового випадку, перерахувати страхове відшкодування в розмірі 8754,18 гривень на реквізити сторони 1 ОСОБА_1 , вказані в заяві на виплату страхового відшкодування.
Відповідно до п.3.1 зазначеного договору, з моменту виплати стороною 2 ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхового відшкодування стороні 1 ОСОБА_1 в розмірі, встановленому в п. 2.2.1 цього договору, сторона 1 ОСОБА_1 за заявленим страховим випадком від 29.12.2021 року, що є предметом цього договору, майнових та інших претензій, пені, штрафних та інших грошових вимог до сторони 2 ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» мати не буде.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».
Суд вважає, що наведеними доказами позивачем доведено право на отримання від відповідача страхового відшкодування у визначеному ним розмірі, а тому суд вважає доведеним факт звернення позивача із заявою про страхове відшкодування і невиконання відповідачем свого обов`язку щодо прийняття рішення по заяві.
Доказів на спростування позовних вимог або заперечень відповідач не подав.
За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Верховний Суд України у постанові від 01.06.2016 у справі №6-927цс16 дійшов висновку про те, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.
При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, внаслідок невиконання ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» грошового зобов`язання по виплаті страхового відшкодування за період з 23.07.2022 року (від дня підписання договору про врегулювання страхового випадку від 08.07.2022 року + 15 днів) по 05.10.2022 року утворилась заборгованість по сплаті пені у розмірі 899,39 грн. (облікова ставка НБУ 25%, розмір пені за кожен день прострочення складає 25%х2:365 днів=0,137 %. Кількість днів прострочення за період з 22.07.2022 року по 05.10.2022 року становить 75 діб, отже 8754,18 грн. х 0,137 % х 75 дн.: 100 % = 899, 39 гривень.
3% річних у розмірі 53,83 грн. (кількість днів прострочення 75 днів, розрахунок процентів за один день 3 %: 365 дн = 0,0082 %/дн, 8754,18 грн. х 0,0082 х 75 дн.: 100 % = 53,83 грн.
інфляційних втрат у розмірі 78,02 грн. (індекс інфляції в 2022 році: липень 100,7 %; серпень 101,1 %, вересень 103,0 %, тобто за період липень-серпень 100,7 х 101,1 = 101,8 %. (8754,18 грн. х 101,8 %): 100% = 8912,38 грн. 8754,18 грн. = 78,02 грн.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення грошових коштів за невиконання зобов`язання підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає таке:
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 3.1, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
П. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.
Зокрема, ч. 2 вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати відповідача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, є співмірними з тяжкістю справи, об`єктивно необхідними, пов`язані з наданням відповідачу правничої допомоги.
Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 142, 263-265, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Якименка Євгена Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В повному обсязі рішення складено 24.01.2023 року.

Суддя О.С. Овчиннікова