Справа № 739/154/23
Провадження № 2/739/110/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іващенка А.І.

секретаря Неживець К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла належним чином, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2018року серії ННВ 119213 та від 14.02.2018року серії ННВ 119212не може, оскільки згідно п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а жоден з вищезазначених документів нею не було подано, оскільки державні акти були втрачені, з цього приводу зверталася до ЗМІ, тому змушена звертатися до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву в якій, просить позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу розглянути без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов`язків ( спадщина ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17.01.2022року).

За життя ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2018року серії ННВ 119213 та від 14.02.2018року серії ННВ 119212.

Згідно повідомлення нотаріуса неможливо видати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

З приводу втрати оригіналу свідоцтв про право на спадщину за законом позивач зверталася до ЗМІ «Сіверський Край».

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 142 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 355, 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на земельні ділянки розміром 3.7537га за кадастровим номером::03:000:0344 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розміром 0.4378га за кадастровим номером::04:000:0617 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання через Новгород-Сіверський районний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Іващенко