КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/2854/22
Провадження № 2-ві/824/8/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: судді-доповідача - Андрієнко А.М., суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В., у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року про часткове задоволення позову ТОВ «Зараз-8» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року визначено колегію суддів для розгляду даної справи № 369/2854/22 у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Андрієнко А.М., судді: Соколова В.В., Поліщук Н.В.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

3 лютого 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача - Андрієнко А.М., суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В., від розгляду справи № 369/2854/22 з підстав наявності обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості цього складу суду.

Заяви про відвід відповідач обґрунтував тим, що у провадженні Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Соколової В.В., Андрієнко А.М., Поліщук Н.В., перебувала цивільна справа № 369/2616/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , як особи, що не брала участі у справі, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 травня 2021 року у справі за позовом ТОВ «Зараз-8» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, в межах розгляду якої зазначена колегія суддів необґрунтовано та безпідставно постановила ухвали від 29 грудня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення апеляційного провадження та від 17 січня 2022 року про закриття апеляційного провадження у справі. З огляду на те, що висновки, викладені в судових рішеннях у справі № 369/2616/20, можуть мати преюдиційне значення для цієї справи, у нього як співвідповідача є обґрунтовані підстави вважати, що вказані судді будуть упереджено та необ`єктивно переглядати справу № 369/2854/22 та його можливі клопотання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Андрієнко А.М., Соколової В.В., Поліщук Н.В., визнано необґрунтованою, а справу передано до канцелярії суду для вирішення питання в порядку статті 33 ЦПК України.

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями на виконання вимог статті 33 ЦПК України питання про відвід вирішується Київським апеляційним судом у складі судді Ігнатченко Н.В. без повідомлення учасників справи згідно положень частини восьмої статті 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Як вбачається зі змісту заявленого відводу колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Андрієнко А.М., Соколової В.В., Поліщук Н.В., відповідачем ОСОБА_1 фактично висловлено незгоду із судовим рішенням цієї колегії суддів в іншій цивільній справі № 369/2616/20, в якій він не був стороною, а саме з ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року про залишення без задоволення клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі та ухвалою від 17 січня 2022 року про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області 7 травня 2021 року, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів.

Так, головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням, в тому числі процесуальним, або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

При аналізі поданих заяв про відвід та матеріалів справи не встановлено, що в очах розумного спостерігача може виникнути сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: судді-доповідача - Андрієнко А.М., суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В., під час розгляду даної справи № 369/2854/22, а доводи ОСОБА_1 фактично зводяться до його незгоди із процесуальними судовими рішеннями Київського апеляційного суду у справі № 369/2616/20, в якій він участі не приймав, та власному розумінні обставин цієї справи і необхідності застосування відповідних норм права, що може бути перевірено на предмет законності і обґрунтованості лише судом вищої інстанції в касаційному порядку, а тому в силу вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України не може слугувати належною і достатньою підставою для відводу.

Апеляційний суд відзначає, що незгода учасника справи з процесуальними рішеннями суду (суддів), що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для відводу складу суду та вказувати на наявність сумнівів в неупередженості суддів - членів колегії у справі.

За таких обставин посилання ОСОБА_1 не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: судді-доповідача - Андрієнко А.М., суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В., від розгляду даної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року у справі за позовом ТОВ «Зараз-8» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, відтак у задоволенні його заяв про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: судді-доповідача - Андрієнко А.М., суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В., у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко