Справа № 141/69/23
Провадження № 2-о/141/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Рожковій Л.М.,

сторони в судове засідання не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 141/69/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

У С Т А Н О В И В:

31.01.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, померла громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка похована в м. Макіївка, Центрально-Місцевому районі Донецької області. Померла є двоюрідною бабусею заявника, однак у свідоцтвах про народження бабусі заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 та її сестри ОСОБА_4 різні букви в написанні прізвищ « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ».

Окрім того, наявні у заявника документи, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими органами (установами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, а тому вони не створюють відповідних правових наслідків для громадян України.

За зазначених обставин, у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвищ баби заявника ОСОБА_3 та її сестри спадкодавця ОСОБА_4 виникла необхідність встановлення між заявником та померлим спадкодавцем факту родинних відносин. Також, для реалізації цивільних прав та звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Макіївка, Центрально-Місцевому районі, Донецької області.

Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02.02.2023.

Ухвалою суду від 02.02.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України в частині заявлених вимог про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, 02.02.2023 в судове засідання не з`явилася, при цьому, 01.02.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 01.02.2023 про розгляд справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України у її відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 02.02.2023 не з`явилася, повноважного представника не направила. При цьому, 02.02.2023 до суду надійшла заява № 28.6-33 від 01.02.2023 начальника Оратівського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Ц МРУ МЮ (м.Київ) Гусак І.І., у вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника Оратівського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Ц МРУ МЮ (м.Київ), при вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_1 від 13.02.2004 року, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, в графі «Батько» зазначено ОСОБА_8 , у графі «Мати» зазначено ОСОБА_9 .

За даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 09.02.1957 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 одружились 09.02.1957 року, прізвище дружини після реєстрації одруження « ОСОБА_11 ».

Як вбачається з довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 224, видається для поховання), виданої 13.06.2020 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років.

Згідно медичного свідоцтва про смерть № 224, виданого 15.06.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність.

Відповідно до свідоцтва про поховання, ОСОБА_2 захоронено 14.06.2020 на ділянці АДРЕСА_1 .

15.06.2020 Міським відділом РАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво серії НОМЕР_3 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років, про що 15.06.2020 складено запис акту про смерть № 1023. Зазначено місце смерті ОСОБА_2 м. Макіївка, Центрально-Місцевий район, Донецька область, ДНР.

Однак, 08.12.2022 за № 892/21.12-38 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки документи, представлені заявником, а саме свідоцтво про смерть НОМЕР_3 складено на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням.

Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених вимог, суд керується наступним.

Відповідно до розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 р. «Про затвердження переліку населених пунктів на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження» м. Макіївка відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Згідно Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» №32/2019 від 07.02.2019, м. Макіївка є тимчасово окупованою територією.

Як вбачається з положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, вказане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 не створює правових наслідків.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації.

При цьому, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Разом з тим, оцінюючи надані заявником ОСОБА_1 докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, та чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidouv. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozerv. TheRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто, є окупованою)» (Mozerv. TheRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та перевірки їх доказами, які містяться в матеріалах справи, враховуючи, що заявник позбавлена можливості встановити факт смерті ОСОБА_2 в позасудовому порядку, що підтверджується відмовою Оратівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) від 08.12.2022 № 892/21.12-38, суд доходить висновку, що заявником ОСОБА_1 надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту смерті, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на оформлення спадкового майна і іншого порядку його встановлення немає.

Враховуючи викладене, вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 89, 315-319, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 від 23.01.2023 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка, Центрально-Місцевий район, Донецька область, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 06.02.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 );

Заінтересована особа: Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: вул. Героїв Майдану, 78, смт Оратів Вінницької області, 22600.

Суддя С.В. Климчук