У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди за не виконання умов договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди за не виконання умов договору.

Дослідивши матеріали позовної заяви суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2022 року, вказану позовну заяву було залишено без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, для чого було надано час, а саме три дні з дня отримання ухвали.

В ухвалі зокрема було вказано наступне:

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до відповідача із вказаним позовом в якому просить: стягнути з відповідача Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» Код в якості відшкодування матеріальної шкоди 1006 грн., та моральну шкоду в сумі 50000 грн.

При цьому як вбачається зі змісту позовної заяви стягнення матеріальної та моральної шкоди позивач просить стягнути саме за не виконання умов договору.

В додатку до позовної заяви позивачем додано копію договору №62DN8808-7800-22 сервісного (технічного) обслуговування побутового споживача від 03.11.2022. Сторонами вказаного договору є позивач ОСОБА_1 замовник та відповідач Товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» виконавець.

У позовній заяві вказано на те, що позивач 03.11.2022 -звернувся до приймального пункту ЗакарпатГазу для отримання послуги з технічного обслуговування газопроводів та газового обладнання після чого було укладено договір сервісного (технічного) обслуговування побутового споживача, що підтверджується копією договору; замовлення повинно було бути готовим негайно, однак по сьогоднішній день його замовлення не виконано.

При цьому позивачем не вказано який саме пункт або умови вказаного договору порушено відповідачем. Так, позивач не зазначає, яким саме пунктом договору, чинними нормативно-правовими актами з охорони праці, паспортами, інструкціями, документами з експлуатації заводів-виробників газоспоживаючого обладнання, а також чинного законодавства України передбачено строки виконання замовлення негайно.

Позивачем в обґрунтування позову не вказується чи було узгоджено з Замовником дату надання послуг, згідно умов п.4.1. вказаного Договору, та чим підтверджується звернення позивача до замовника з вимогою про виконання умов договору.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачу було вказано на необхідність обґрунтувати вимоги щодо порушення відповідачем умов договору, та яких саме, в яких саме діях відповідача є порушення строків надання передбачених договором послуг.

При цьому зазначено, що зокрема, ні з позовної заяви, ні з долучених до неї документів не вбачається факту звернень позивача до Відповідача і будь-яких відповідей Відповідача на такі звернення, якщо вони мали місце. Позивачем не зазначено і не надано доказів на обгрунтування позовних вимог до Відповідача, а саме що Відповідач відмовився здійснити дії з надання послуг про які вказується в позовній заяві.

Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено, що позивачу слід: надати докази на обґрунтування позовних вимог у частині вимог до відповідача, зокрема належним чином засвідчену копію звернення позивача, належним чином засвідчену копію відповіді відповідача, викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до Відповідача, зокрема вказати, в яких саме діях Відповідача полягає незаконність дій не виконання умов договору, надати докази на підтвердження цих обставин, а в разі неможливості їх подання зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що позивач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Також в ухвалі було вказано і на те що позивач просить стягнути із відповідача на його користь майну шкоду, при цьому визначивши її розмір у 50 000 грн. Позивачем при заявлені вимоги про стягнення на його користь моральної шкоди у сумі 50 000 грн. не обґрунтовано розмір такої Так, у позовній заяві наведено виключно правові норми щодо стягнення моральної шкоди. Однак не вказано обставин щодо того, із чого саме входив позивач при визначенні розміру моральної шкоди.

Зокрема, жодних доказів того, що внаслідок правопорушення відповідача йому були завдані, і які саме фізичні та душевні страждання, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви, було установлено строк, а саме: протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали від 05.08.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Вказану ухвалу було направлено на адресу позивача, що зазначена ним у позовній заяві, згідно супровідного листа від 26.12.2022.

Згідно трекінгу поштового відправлення, рекомендований лист вручено особисто 19.01.2023 року.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Судом вчинено всіх можливих та передбачених процесуальним законом дій для повідомлення позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви, проте станом на 24.01.2023 року позивач не усунув недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано особисто 19.01.2023 року, однак ОСОБА_1 , не виконав вимоги ухвали, не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди за не виконання умов договору,- вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош