КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/7569/21
№ апеляційного провадження: 22-з/824/223/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,
за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Губіна Олександра Тимофійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання,-
У травні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції адвокат Губін О.Т. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Губіна О.Т. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року скасовано.

Ухвалено по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання задоволено.

Визнано незаконним переміщення та утримування на території України малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути малолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання у Канаді.

У разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати малолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для забезпечення повернення дитини на територію Канади.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати понесені під час розгляду справи у розмірі 2 270 грн.

23 січня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, подана адвокатом Губіним О.Т. в інтересах ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було вирішено питання судових витрат, у зв`язку з чим заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесенні останнім у зв`язку з переглядом справи у суді першої інстанції у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 232 441,2 грн, а також судові витрати, понесенні останнім у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у вигляді витрат на правову допомогу, у розмірі 192 559 грн 26 коп.

24.02.2023 надійшли заперечення від представника відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він просив відмовити в її задоволенні, з огляду на занадто завищений розмір витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Також просив врахувати матеріальний стан відповідачки та звертав увагу на те, що стягнення витрат є передчасним, оскільки постанова Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року оскаржена до касаційної інстанції.

Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду заяви судом повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідачки в запереченнях на заяву просив розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

Колегія суддів, вислухавши адвоката Сібірцеву О.С. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила задовольнити заяву, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, дійшла висновку про необхідність її задоволення частково.

У відповідності до вимог статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Питання про відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не було вирішено колегією суддів при прийнятті постанови від 06.04.2021 року за результатом розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи убачається, що 05 березня 2021 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ей. Джи. Ей та партнери» укладено Договір про надання правової допомоги № 05-03/2021 (а.с. 75-50 т. 2).

Заявляючи вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 232 441, 2 грн представник позивача послався на наступне.

16 квітня 2021 між Адвокатським об`єднанням «Ей. Джи. Ей та партнери» та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду « 1 до договору про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 (а.с. 186 на звороті - 187 т. 5).

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 вартість послуг АО розраховується на підставі витраченого часу на надання правової допомоги на основі погодинної ставки у розмірі 250 євро, що сплачується у національній валюті України за курсом Національного Банку України на день виставлення рахунку (п.2).

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1 обсяг правової допомоги, погоджений Сторонами, охоплює наступні послуги:

- підготовка позовної заяви. Допомога у зборі документів та доказів;

- подання позовної заяви до суду та сплата судового збору;

- підготовка інших процесуальних заяв по суті справи та клопотань у разі необхідності;

- участь у судових засіданнях, включаючи засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;

- підготовка заяв про вжиття заходів забезпечення позову;

- подання заяв про вжиття заходів забезпечення позову до суду та сплата судового збору;

- участь у судових засіданнях, включаючи засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Кількість годин, погоджених Сторонами, на надання вищезазначених послуг, складає 28 годин.

Сторони погодили, що загальна вартість правової допомоги складає 7 000 євро, включаючи передплату у розмірі 2 000 євро.

Правова допомога позивачеві у першій інстанції була надана представником АО Губіним О.Т.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 1 АО та позивач погодили, що рахунки, виставлені АО, будуть сплачуватись від імені позивача компанією ОНТАРІО ІНК., реєстраційний номер 2546764, адреса зареєстрованого офісу: через ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До заяви також долучено рахунки на загальну суму 6 964 євро та меморіальні ордери про сплату цих коштів (а.с. 188-190 т.5).

12.09.2022 між АО та позивачем було укладено акт № 01/05-03/2021 про прийняття наданих юридичних послуг (а.с.191 т.5).

Крім того в заяві адвокат просить стягнути й витрати понесені на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 192 559 грн 26 коп.

На підтвердження понесених витрат, адвокатом Губіним О.Т. долучено до заяви наступні документи:

Додаткову угоду № 2 від 19.10.2022 до договору про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021(а.с. 192-193).

Пунктом 3 вказаного додатку, визначено обсяг правової допомоги, погоджений сторонами:

- підготовка апеляційної скарги. Допомога у зборі документів та доказів;

- подання апеляційної скарги до суду та сплата судового збору;

- підготовка інших процесуальних заяв по суті справи та клопотань у разі необхідності;

- участь у судових засіданнях, включаючи засідання у режимі відеоконференції поза межам» приміщення суду.

Кількість годин, погоджених Сторонами, на надання вищезазначених послуг, складає 20 годин. Сторони погодили, що загальна вартість правової допомоги складає 5 000 євро. Правова допомога позивачеві у другій інстанції була надана наступними представниками АО: Губіним О.Т. та Сібірцевою О.С.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 2 АО та позивач погодили, що рахунки, виставлені АО, будуть сплачуватись від імені позивача компанією ОНТАРІО ІНК., реєстраційний номер 2546764, адреса зареєстрованого офісу: через ОСОБА_1, 884, Чаллінор Терр, Мілтон, Онтаріо, L9Т 7V6, Канада.

На виконання Договору та Додаткової угоди № 2 Позивачеві з боку АО було виставлено рахунок № 05/12/2022 від 5 грудня 2022 року, в якому витрати на правничу допомогу склали суму 4 996 євро 40 центів. Сума в національній валюті України - 192 559,26 гривень.

До заяви також долучено рахунок в якому виставлено суму в розмірі 4 996,40 євро та меморальний ордери про сплату цих коштів (а.с. 193-194 т.5).

17 січня 2023 року між АО та Позивачем було укладено акт № 02/05-03/2022 про прийняття наданих юридичних послуг (а.с.194 на звороті т.5).

Посилаючись на зазначене, представник позивача вважав, що є підстави для стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 232 441, 2 грн, та апеляційної інстанції в суму 192 559 грн 26 коп., оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між АО та клієнтом, а також здійснення позивачем оплати вказаних послуг.

Однак колегія суддів не повною мірою погоджується з аргументами представника позивача.

Положеннями частини 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Крім того звертаючись з заявою, представник позивача вказує, що правнича допомога в суді апеляційної інстанції відбувалася за участі двох адвокатів - Губіна О.Т. та Сібірцевої О.С.

Між тим, положеннями процесуального закону не передбачено покладення обов`язку на іншу сторону компенсацію витрат на правничу допомогу, надану одночасно більше ніж одним адвокатом.

Отже, колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_7 на професійну правничу допомогу, дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір, окрім іншого має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Окрім цього, колегія суддів враховує й ту обставину, що апеляційну скаргу представника позивача задоволено частково.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, часткове задоволення апеляційної скарги позивача, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості вчинених адвокатом дій, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції - 3 000 грн та в суді апеляційної інстанції - 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Губіна Олександра Тимофійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в районному суді в сумі 3 000 грн та у суді апеляційної інстанції в сумі 2 000 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 березня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: