ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3502/21

Головуючий у першій інстанції Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/173/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Комунальне підприємство Прилукижитлобуд

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Бездідька В.М. від 09 вересня 2022 року, місце ухвалення рішення м. Прилуки, дата складання повного тексту рішення - 12 вересня 2022 року, у справі за позовом Комунального підприємства Прилукижитлобуд до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Комунальне підприємство Прилукижитлобуд звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому, із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.67), остаточно просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 7 751,18 грн., інфляційні втрати в сумі 1 484,69 грн., а також три відсотки річних в сумі 633,54 грн., а всього: 9 869,19 грн. Вимоги заявленого позову Комунальне підприємство Прилукижитлобуд обґрунтовувало тим, що мешканцям багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає відповідач, КП Прилукижитлобуд за колективним договором №11 від 31.05.2019 року надає житлову послугу з управління багатоквартирним будинком (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибудинкової території). Позивач вказував, що у зв`язку із несплатою відповідачем послуги з управління (утримання будинку та прибудинкової території), виникла заборгованість перед підприємством, яка, із врахуванням терміну позовної давності, становить 7 751,18 грн. - сума заборгованості за особовим рахунком відповідача, інфляційні втрати - 1484,69 грн., три відсотки річних - 633,54 грн., а всього: 9 869,19 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.09.2022 року позов КП Прилукижитлобуд до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Прилукижитлобуд заборгованість за житлово-комунальними послугами в сумі 7 751,18 грн., інфляційні втрати в сумі 1 484,69 грн., 3% річних в сумі 633,54 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Прилукижитлобуд судовий збір в розмірі 2 270 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить: скасувати рішення суду першої інстанції від 09.09.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми заборгованості, і відмовити у задоволенні позову; за ігнорування і невиконання судового рішення від 25.04.2021 року та умисне затягування даної справи, за безвідповідальне, недобросовісне відношення до роботи позбавити начальника КП Прилукижитлобуд місячного заробітку на користь ЗСУ на придбання провізії; за знущання і приниження гідності пенсіонерки 77 років протягом 14,5 років, стягнути з позивача, як моральну шкоду, компенсацію в сумі 10 000 грн. на користь ЗСУ, для придбання дронів. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 09.09.2022 року підлягає скасуванню, як незаконне. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що позивачем не надаються послуги з утримання будинку належної якості, ремонтні роботи будинку не проводились, у зв`язку з чим відповідач припинила проводити оплату послуг, які фактично позивачем не надаються. Апелянт стверджує, що оскільки ремонтні роботи були виконані 19.08.2021 року, то вона почала оплачувати житлово-комунальні послуги з вересня 2021 року, і продовжує проводити оплату даних послуг. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив вимоги заявленого до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості, не перевіривши дійсну наявність суми заборгованості, та не прийнявши до уваги відсутність виконання позивачем покладених на нього обов`язків щодо надання відповідних послуг. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 звертає увагу на порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції в ході розгляду даної справи, а також під час ухвалення судом першої інстанції 02.12.2021 року заочного рішення у даній справі, яке в подальшому було скасовано за ухвалою суду першої інстанції від 28.02.2022 року за заявою ОСОБА_1 . Апелянт вказує, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.04.2021 року було задоволено її заяву про скасування судового наказу, та скасовано судовий наказ Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.03.2021 року у справі за заявою позивача про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , і тому нарахування заборгованості позивачу відповідачем проводиться неправомірно. Апелянт вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення від 09.09.2022 року суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги дану обставину, а також і заяву ОСОБА_1 про скасування боргу відповідача за житлово-комунальні послуги КП Прилукижитлобуд.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство Прилукижитлобуд просить залишити без змін обгрунтоване рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.09.2022 року, та залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у зв`язку із її безпідставністю.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.09.2022 року у справі за позовом Комунального підприємства Прилукижитлобуд до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.135,136), сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що мешканцям багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає відповідач, а саме, у квартирі АДРЕСА_2 , КП Прилукижитлобуд за колективним договором №11 від 31.05.2019 року надає житлову послугу з управління багатоквартирним будинком (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибудинкової території) (а.с.5-9). Згідно з пунктом 6 даного договору, кожен із співвласників зобов`язаний, в тому числі, оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Матеріали справи містять в собі (а.с.9) кошторис витрат на управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території для населення, за адресою: АДРЕСА_1 (Додаток 5 до договору).

У вересні 2021 року Комунальне підприємство Прилукижитлобуд звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому, із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.67), остаточно просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 7 751,18 грн., інфляційні втрати в сумі 1 484,69 грн., а також три відсотки річних в сумі 633,54 грн., а всього: 9 869,19 грн.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.09.2022 року, задовольняючи вимоги заявленого КП Прилукижитлобуд позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що відповідач, користуючись житлово-комунальними послугами, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_3 , не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за надані послуги, в результаті чого, станом на 05.09.2022 року, утворилась заборгованість в розмірі 7 751грн. 18 коп., наявність якої відповідачем не спростована. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання, підлягають задоволенню у повному обсязі.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень ч.1 статті 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року в справі №372/51/16-ц, провадження №14-511цс18, зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, як вказано у висновках Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц. Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу, як співвідповідача.

За теоретичним визначенням відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.

Отже, за приписами закону, позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі, як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.5 ч.1 статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.5 ч.2 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.1, ч.2 стаття 64 Житлового кодексу України, яка регламентує права і обов`язки членів сім`ї наймача, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно статті статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам статей: 23, 24, 43, 49-51; ч.1 статті 55; 367; ч.1 статті 368 ЦПК України.

Таким чином, за захистом своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 року у справі №761/23904/19, провадження №61-9953св20, зазначив, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості плати за житлову послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.69), позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є власником даної квартири.

Проте, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування: 12.01.2023 року, відповідні відомості щодо права власності на квартиру АДРЕСА_4 - відсутні (а.с.155).

Згідно відповіді Управління адміністративних послуг (Центру надання адміністративних послуг м.Прилуки) Прилуцької міської ради від 28.12.2022 року (а.с.150), за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 28.12.2022 року, за відомостями Реєстру територіальної громади, зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1 , 1945 р.н., ОСОБА_2 , 1970 р.н.

З огляду на приписи статті 64 Житлового кодексу України, за надані позивачем послуги, особи, які зареєстровані у спірній квартирі, повинні нести солідарну відповідальність.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, Комунальне підприємство Прилукижитлобуд заявило вимоги позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги лише до відповідача ОСОБА_1 .

При цьому, розглядаючи вимоги заявленого позову по суті, вищевказані обставини не були предметом дослідження та відповідної перевірки суду першої інстанції. Також не було предметом обговорення суду першої інстанції питання відносно того, що належними відповідачами у даній справі мають бути: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Незалучення до справи в якості співвідповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований за вищевказаною адресою та за законом несе солідарну відповідальність за сплату житлово-комунальних послуг, позбавило його права подати до суду заяви, заперечення, а рішення у даній справі безпосередньо впливатиме на його права та обов`язки.

Судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 09.09.2022 року визначено розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги, проте, не перевірено, із врахуванням заперечень всіх зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_4 , членів сім`ї, належне надання позивачем послуг, у зв`язку з чим визначення розміру вказаної заборгованості, є передчасним.

Оскільки, суб`єктний склад учасників справи визначає суд першої інстанції, а в даній справі не залучено всіх осіб, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин, у належному процесуальному статусі, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги заявленого КП Прилукижитлобуд позову задоволенню не підлягають. Оскільки, у такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права особи, не залученої до участі у справі, як співвідповідача, а і його процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості у відповідача ОСОБА_1 з оплати житлово-комунальних послуг, в даному випадку, не мають правового значення для вирішення справи, оскільки апеляційним судом в ході апеляційного розгляду даної справи встановлено порушення норм процесуального права, які, відповідно до п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, а саме, суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі.

Враховуючи вищенаведене, із врахуванням приписів п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.09.2022 року, - підлягає скасуванню, із прийняттям апеляційним судом постанови про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства Прилукижитлобуд до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, із вищенаведених підстав.

Відповідно до ч.1,ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, з КП Прилукижитлобуд на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 3 405 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.112) понесених відповідачем витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить позбавити начальника КП Прилукижитлобуд місячного заробітку, а також стягнути з позивача, в якості моральної шкоди, компенсацію в сумі 10 000 грн.

Вказані вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки вказані вимоги не були предметом розгляду суду першої інстанції, а згідно приписів ч.6 статті 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2022 року, скасувати.

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства Прилукижитлобуд до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Комунального підприємства Прилукижитлобуд на користь ОСОБА_1 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 03.02.2023 року.

Головуючий: Судді: