Справа № 165/813/20 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/69/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Федонюк С. Ю.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Нововолинська міська рада Волинської області, Комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації, про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно і скасування реєстрації права власності на майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2003, зареєстрованого у реєстрі за №2-2471, у якому зазначено, що спадкове майно складається із дерев`яного житлового будинку загальною площею 40.7 кв.м, у тому числі житлова 15.7 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літньої кухні Б-1, гаража В-1, вбиральні Г, огорожі-1, тамбура-б, сарая-прибудови б1.

Він не заперечував та дозволив, щоб відповідачка, яка являється його дочкою, після одруження проживала разом зі своєю сім`єю у приміщенні належної йому літньої кухні, для зручності проживання у якій газифікував це приміщення.

За декілька місяців до звернення з цим позовом відповідачка разом зі своїм чоловіком повідомили його про намір приватизувати земельну ділянку біля житлового будинку, у якому вони проживають.

Ніколи питання про будівництво нового житлового будинку чи переобладнання існуючого не піднімалося і відповідачка відмовилася йому показати документи на будинок.

Після звернення за правничою допомогою він у січні 2020 року дізнався, що за рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 25.02.2009 №81 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009. Дозвіл на виконання будівельних робіт було надано відповідачці 15.04.2008.

Фактично без його відома відповідачка ОСОБА_2 переобладнала належну йому на праві власності літню кухню під житловий будинок, оформила зазначену будівлю, як житловий будинок у свою приватну власність, чим порушила його право власності.

Інформація щодо присвоєння адреси по АДРЕСА_2 та будівельний паспорт на забудову земельної ділянки на АДРЕСА_2 відсутні.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги (а.с.103-104), просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 19.05.2005 №146 «Заяви громадян по індивідуальному будівництву» в частині п. №19 щодо надання дозволу гр. ОСОБА_2 провести реконструкцію існуючої літньої кухні під одноквартирний житловий будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , яка надається їй у власність для будівництва, за рахунок вилучення частини земельної ділянки по АДРЕСА_3 , що знаходиться у користуванні її батька ОСОБА_1 за його згодою згідно заяви від 17.05.2005 та п. № 20 в частині зазначених зобов`язань по даному рішенню;

- визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 25.02.2009 № 81 в частині реєстрації права власності та видачі Свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2022 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

У судовому засіданні 26.12.2022 позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечила та просила залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання 11.01.2023 не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, позивач, його представник і представник відповідачки подали заяви про розгляд справи 11.01.2023 у їх відсутності.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а рішення суду змінити з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що звертаючись із вимогами про визнання протиправними та скасування рішень Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, позивачем обрано невірний та неефективний способи захисту своїх прав. Також суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції в частині обрання позивачем невірного та неефективного способу захисту своїх прав. Проте, висновки суду про пропуск позивачем строку позовної давності зроблені помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2003, зареєстрованого у реєстрі за №2-2471, у якому зазначено, що спадкове майно складається із дерев`яного житлового будинку загальною площею 40.7 кв.м, у тому числі житлова 15.7 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літньої кухні Б-1, гаража В-1, вбиральні Г, огорожі-1, тамбура-б, сарая-прибудови б1 (т.1 а.с.7-21).

15 квітня 2008 року Інспекцією ДАБК у Волинській області відповідачці ОСОБА_2 надано дозвіл № 525 на виконання робіт з реконструкції існуючої літньої кухні під одноквартирний житловий будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої 11 червня 2007 року головним архітектором міста Нововолинського відділу містобудування та архітектури. Строк дії дозволу до 10 квітня 2009 року (т.1 а.с.238).

У повідомленні головного архітектора міста Нововолинська від 02.10.2007 №07-05/522 міститься інформація, що згідно з рішенням міської ради від 21.09.2007 №14/6 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції літньої кухні під житловий будинок по АДРЕСА_3 (т.2 а.с.11).

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта садибної забудови від 01.09.2008 було прийнято в експлуатацію після реконструкції житловий будинок ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 (т.1 а.с.240-241).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009, виданого виконавчим комітетом Нововолинської міської ради житловий будинок АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.26, 27).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного у даному випадку права позивача має бути його звернення із позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, чи усунення перешкод у користуванні майном.

Повно та об`єктивно дослідивши ці обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові із зазначених підстав.

Разом із тим, суд безпідставно зробив висновок про відмову у позові ще й з підстав пропуску позовної давності.

Такий висновок необхідно застосовувати лише у випадку підставності позову.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції про пропуск позивачем позовної давності зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для зміни рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду обґрунтування відмови у позові за спливом позовної давності.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді