ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м.Суми

Справа №592/5964/22

Номер провадження 22-ц/816/122/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2022 року, в складі судді Алфьорова А.М., ухвалене в м. Суми,

в с т а н о в и в:

06 вересня 2022 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свої вимоги мотивувало тим, що 29 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого вона отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язання по поверненню якого належним чином не виконувала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і на дату смерті мала перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5685 грн 66 коп. Спадкоємцем ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 , який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і на підставі ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання спадкодавця.

27 серпня 2020 року банк у порядку ст. 1281 ЦК України звернувся з претензією до Першої Сумської державної нотаріальної контори та 09 вересня 2020 року та отримав відповідь нотаріальної контори, про те, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 29 грудня 2010 року у сумі 5685 грн 66 коп, а також понесені судові витрати у розмірі 2481 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2022 року в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність наявності спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , оскільки відповідач ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем і за відсутності відмови від прийняття спадщини, поданої у порядку ст. 1273 ЦК України у період з 28 квітня 2020 року по 28 жовтня 2010 року, вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Факт постійного проживання відповідача разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується відміткою у паспорті про місце реєстрації, що в силу положень ст. 1268 ЦК України дає підстави для висновку про належність йому спадщини з часу її відкриття.

Вважає передчасним висновок суду про відсутність спадкового майна, так як судом не з`ясовано правовий статус квартири по АДРЕСА_1 , у якій були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не встановлено хто є власником цього нерухомого майна. Відсутність у спадковій справі даних про спадкове майно боржника не свідчить, що таке майно відсутнє і відповідач не прийняв спадщини. При цьому, ОСОБА_1 не надав доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 5685 грн 66 коп не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 29 грудня 2010 року був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 500 грн, який неодноразово збільшувався (а.с. 29, 30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с. 62).

За даними розрахунків АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором склала 5689,94 грн (а.с. 10-21).

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Першої Сумської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 05 серпня 2020 року та з листом-претензією до відповідача від 22 грудня 2021 року (а.с. 64, 66).

З листа від 02 вересня 2020 року Першої Сумської державної нотаріальної контори вбачається, що претензія кредитора до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнята 01 вересня 2020 року та заведена спадкова справа № 725/2020. Станом на 02 вересня 2020 року спадкоємці, які б прийняли спадщину після померлої відсутні (а.с. 65).

Боржник ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 59-61).

Витягом з Реєстру територіальної громади (Сумська територіальна громада) від 07 вересня 2022 року № 14.03-08/232435 підтверджується факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 23 квітня 2009 року (а.с. 77). Відомості про зняття з його реєстрації за цією адресою відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості по кредиту із спадкоємця померлого боржника ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з то, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено наявності у спадкодавця рухомого та/або нерухомого майна, за рахунок якого можуть бути задоволені його вимоги як кредитора, тому за відсутності даних щодо спадкування ОСОБА_1 будь-якого майна позичальника та про вартість такого майна вважав позов необґрунтованим.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст. 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Судом першої інстанції, на підставі належним чином досліджених доказів, було правильно встановлено, що за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, для спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, або відсутності спадкового майна особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Щодо доводів апеляційної скарги про не з`ясування судом правового статусу квартири по АДРЕСА_1 , у якій була зареєстрована та на день смерті проживала ОСОБА_2 , а також відповідач ОСОБА_1 , колегія суддів вважає зазначити наступне.

У постанові від 22 січня 2020 року в справі № 306/2000/16-ц Верховний Суд вказав, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 січня 2023 року, власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 , частка власності - 1/1. Зазначене нерухоме майно набуте у власність ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 січня 2008 року.

Тобто, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була власником квартири по АДРЕСА_1 і це нерухоме майно не може входити до її спадкового майна, як помилково вважає позивач.

За таких обставин, з`ясувавши правовий статус житла, у якому відповідач проживав разом з боржником на час відкриття спадщини, хто є власником та, чи увійшла ця квартира до спадкового майна, враховуючи повідомлення Першої Сумської державної нотаріальної контори від 02 вересня 2020 року про відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та заведення спадкової справи № 725/2020 лише на підставі претензії кредитора (а.с. 65), колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367-369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина