Справа № 404/1697/19
Номер провадження 2/404/418/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності міської ради м. Кропивницького, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління комунальної власності міської ради м. Кропивницького про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно, просила:

- встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , 1922 року народження, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина 1/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності, частка перерахована відповідно до реєстру прав власності, що дорівнює частці зазначеній в свідоцтві про право власності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є матір`ю позивача та дружиною ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги прийняла спадщину свого чоловіка і вступила у володіння (управління) зазначеним вище спадковим майном, однак не оформила у відповідності до законодавства спадщину.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги прийняла спадщину своєї матері і вступила у володіння (управління) зазначеним спадковим майном.

На час відкриття спадщини позивач постійно проживала зі спадкодавцем, але у визначений строк не звернулась до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину.

21 лютого 2019 року позивач звернулась до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивач не надала підтверджуючих документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Позивач вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, відповідно до вимог законодавства України, та одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Підтвердити те, що мати позивача ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця ОСОБА_5 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а також те, що позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця ОСОБА_4 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини можуть свідки.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (т.1, а.с. 25-29).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 березня 2019 року позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (т.1, а.с. 37-39).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 березня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (т. 1, а.с.47-48).

09 серпня 2019 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява (т.1, а.с.97-98), відповідно якої вона уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд:

- встановити факт, що місцем відкриття спадщини ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- встановити факт місця відкриття спадщини після ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його постійне місце проживання АДРЕСА_1 ;

- встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2019 року зупинено провадження у справі, до надходження відповіді на судове доручення від іноземного суду (т.1, а.с. 106-107).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2020 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання (т.1, а.с.174-175).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2020 року залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів громадянку Російської Федерації ОСОБА_2 та громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2020 року провадження у справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення (т.1, а.с.225-227).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2021 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання (т.2, а.с.11).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2021 року провадження у справі зупинено до находження відповіді від іноземного суду (т.2, а.с.12-14).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 травня 2022 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання (т.2, а.с. 53).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 травня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (т.2, а.с.53а).

Відповідачі правом на подання відзиву не скористались.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник Управління комунальної власності міської ради м. Кропивницького в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в порядку виконання за кордоном судового доручення, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління комунальної власності міської ради м. Кропивницького про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 (т.1, а.с.12).

Відповідно до запису акта про шлюб № 2, складеного 17 лютого 1948 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22 листопада 1983 року Кіровоградським міським відділом ЗАГС (т.1, а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, зокрема: на 1/5 ч. житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Спадщину після його смерті прийняла, але не оформила його дружина ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданим 05 лютого 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (т.1, а.с.7).

Відповідно до листа Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 27 травня 2019 року повідомлено суд, що відповідно до алфавітних книг спадкових справ з 1983 по 2003 рік Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, та алфавітних книг спадкових справ Третьої кіровоградської державної нотаріальної контори з 1983 по 1996 роки свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не видавалось.

Заяви про прийняття спадщини, по яким не видані свідоцтва, зберігаються в Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 2.

Відповідно до алфавітних книг спадкових справ з 1983 по 2004 р. Першої кіровоградської державної нотаріальної контори заяв про прийняття (відмову) та свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не подавались та не видавались (т.1, а.с.62).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (т.1, а.с.18).

У зв`язку з укладенням 23 квітня 1971 року між ОСОБА_9 та позивачем шлюбу, її прізвище з « ОСОБА_10 » змінилось на « ОСОБА_11 ». Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 (т.1, а.с.45).

21 лютого 2019 року до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу звернулась позивач ОСОБА_1 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку 1/5 ч. житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови № 1/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 лютого 2019 року, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Биков С.Є. відмовив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку 1/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якого прийняла але не оформила його дружина ОСОБА_4 . Підставою відмови у видачі свідоцтва стало те, що нотаріусу для оформлення спадщини не було надано документи за якими можливо встановити місце відкриття спадщини (т.1, а.с.13).

Відповідно до свідоцтва на право власності на будівлю від 05 жовтня 1978 року, відділ комунального господарства виконавчого комітету Кіровського районного Ради народних депутатів підтверджує, що домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві власності гр. ОСОБА_5 8/25ч. Свідоцтво видано на підставі рішення Кіровської райради від 28 грудня 1977 року № 1043 (т.1, а.с.19).

Відповідно до довідки характеристики № 738 від 27 березня 1985 року виданої ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації для пред`явлення в Кіровоградську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 6653/22. ОСОБА_5 належить 8/25 ч., ОСОБА_12 13/25 ч., ОСОБА_13 4/25 ч. (т.1, а.с.8).

Відповідно до акту складеного 11 червня 1978 року комісією в складі держінспекції, інспекції держпожнагляду МВС УССР, представника архітектури, вказана комісія постановила, що пред`явлене до здачі домоволодіння гр-на ОСОБА_5 , розташоване по АДРЕСА_1 вважається прийнятим (т.1, а.с.9).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкт нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 162285874 від 04 квітня 2019 року, ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності 1/5 частина домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 (т.1, а.с.69-71).

Відповідно до довідки № 72, виданої 27 лютого 2019 року головою квартального комітету № 26, ОСОБА_1 , 1952 р.н., ОСОБА_5 , 1922 року народження проживав та був зареєстрований з листопада 1922 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1918 р.н. дружина. На момент смерті матері ОСОБА_1 проживала без реєстрації та доглядала матір ОСОБА_4 (т.1, а.с.11).

Відповідно до заповіту від 10 квітня 1986 року, ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_14 (т.1, а.с. 82).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_14 , 1947 р.н. померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1, а.с.104). Спадкоємцями після її смерті є дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

На час смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 діяли положення ЦК України 2003 року.

Звернувшись до суду із цим позовом позивач просила суд встановити факт, що місцем відкриття спадщини ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт місця відкриття спадщини після ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його постійне місце проживання АДРЕСА_1 ; встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Часом відкриття спадщини, згідно із ст. 525 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з правовою позицією ВС, що зазначена у Постанові від 25.03.2020 у справі № 305/235/17 під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (далі - Інструкція), яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113 Інструкції).

Відповідно до статті 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями) заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що факт місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є їх постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , доводиться та підтверджується сукупністю долучених до заяви документів, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація права позивача на оформлення спадщини і іншого порядку його встановлення немає.

Крім того, матеріалами позову за результатами розгляду справи підтверджується, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 спадщину прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, тому заява в частині вимог про встановлення фактів прийняття спадщини також підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Відповідно до положень статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини).

При цьому ЦК УРСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 81, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_6 .

Відповідач: Управління комунальної власності міської ради м. Кропивницького, місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна. Буд. 41.

Відповідач: ОСОБА_2 , 1968 р.н., місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 25.01.2023 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда