Справа № 452/2449/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

"18" січня 2023 р. м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту прямої дискримінації, -

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , який є головою Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, з вимогою про визнання факту прямої дискримінації при висловлюванні правової позиції, вираженої як словесно у судових засіданнях, так і у відзиві на позовну заяву від 16 листопада 2020 року, під час розгляду Самбірським міськрайонним судом Львівської області справи №452/2640/20 за її позовом про надання їй права на земельну частку (пай), оскільки, на переконання позивача, представник відповідача при розгляді в суді однорідних справ за однакових обставин по різному висловив позицію щодо заявлених позовних вимог.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 30 серпня 2022 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги, передбачені стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, ім`я сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.2-5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Суд зазначав, що відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у

тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії пред`явлення позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при пред`явленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

В позовній заяві міститься ім`я, зокрема, відповідача - Новокалинівський міський голова ОСОБА_2 та зазначена адреса: АДРЕСА_1 , яка згідно офіційних даних є адресою об`єднаної територіальної громади Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області.

При цьому, зі змісту позову суду неможливо було встановити хто фактично є відповідачем Новокалинівська міська рада Самбірського району Львівської області як юридична особа чи її голова ОСОБА_2 як фізична особа, а також є незрозумілими (неконкретизованими) позовні вимоги та спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який відповідає положенням ст.5 ЦПК України, стст.15,16 Цивільного кодексу України та не суперечить закону. Таким чином, суд, не оцінюючи доказів, звертає увагу позивача на те, що позов не в повній мірі відповідає структурі документу, зокрема, прохальна частина позову містить довільне формулювання певних обставин справи, а не фактичні конкретні вимоги, як того вимагає закон.

Також, суд зазначав, що відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року N 3674-VI із змінами та доповненнями (далі Закон), передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.2 п.2 ч.1 ст.4 Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 992 грн. 40 коп..

До позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 133 ЦПК України).

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (чч.1,3 ст.136 ЦПК України).

Між тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, позивач прохає звільнити її від сплати судового збору у відповідному розмірі посилаючись на те, що вона є військовослужбовцем та учасником бойових дій, надавши судові на підтвердження вказаних обставин копії відповідних посвідчень.

Дослідивши доводи клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на наступне.

Пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону, на який посилається позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору, передбачено, що судовий збір не справляється за подання, зокрема, позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою , а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позову, вимоги ОСОБА_1 взагалі не стосуються відшкодування шкоди, заподіяної їй незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а тому вищезазначена норма Закону застосуванню не підлягає.

Крім того, позивач як на підставу звільнення її від сплати судового збору також посилається на положення ст.8 Закону, з яких вбачається, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, судом було роз`яснено, що позивач є особою працездатного віку, будь-яких належних та допустимих доказів щодо її перебування у скрутному матеріальному стані та неможливості сплатити судовий збір у відповідному розмірі суду не надала. При цьому, сам по собі факт того, що позивач є військовослужбовцем, не може бути прийнято судом як єдина підстава для звільнення від сплати судового збору, враховуючи те, що звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно ж до п.12 та п.13 ч.1 ст.5 Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, та учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України, - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як убачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів, позивач прохає визнати факт прямої дискримінації по відношенню до неї як до фізичної особи, тобто зазначений спір не пов`язаний із виконанням військового обов`язку, захистом порушених прав позивача саме як військовослужбовця чи учасника бойових дій, та не спрямований на захист її соціальних прав саме як військовослужбовця чи учасника бойових дій.

Таким чином, відповідно до ст.5 Закону, якою встановлений вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, позивач, на переконання суду, від сплати судового збору не звільнена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують їх, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі докази, визначитися зі складом учасників справи, уточнити, обґрунтувати та конкретизувати зміст позовних вимог та спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, а також надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом розмірі.

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 5 днів з дня отримання позивачем ухвали. Ухвала суду отримана ОСОБА_1 24 грудня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У визначений судом строк зазначені недоліки позивачем усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту прямої дискримінації, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише

вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М.Кущ