Справа №933/406/22
Провадження № 2-о/933/3/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

секретарів

судового засідання - Камака О.О., Пліскачової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Олександрівка цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_13 Збройних сил України, про встановлення факту проживання однією сім`єю в якості подружжя чоловіка та жінки без офіційного оформлення шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2022 року представник заявниці звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю в якості подружжя чоловіка та жінки без офіційного оформлення шлюбу, заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_13 Збройних сил України.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначив, що заявник починаючи з 1998 року проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 у цивільному шлюбі. Разом вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_4 . Жили добре, не сварилися, покійний ОСОБА_3 любив заявницю та їхнього сина, називав їх своєю сім`єю, вважав заявницю своєю дружиною, про що неодноразово зазначав. Офіційно не уклали шлюб через брак коштів на весілля. Здійснити бажання одружитися так і не було реалізовано, бо після початку повномасштабної збройної агресії РФ на території України ОСОБА_3 було призвано на військову службу. Під час виконання бойових завдань ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області внаслідок вибухової травми, отриманої в результаті артилерійського обстрілу. Після загибелі заявниця разом з сином займалися організацією його похорон. Представник зазначає, що ОСОБА_1 у шлюб з іншими чоловіками не вступала. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання одноразової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, відповідно до положень ст. ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Посилаючись на вказані обставини, представник заявника просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як подружжя без офіційного оформлення шлюбу у період з 1998 року по день смерті останнього.

20.12.2022 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації заявника.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 21.12.2022 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні 20 січня 2023 року заявниця та її представник заяву підтримали у повному обсязі, та просили її задовольнити.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом за однією адресою в АДРЕСА_1 , як подружжя, спільно займалися господарством, виховали двох синів. Після загибелі чоловіка, ОСОБА_1 займалася його похованням.

У судове засідання 03 лютого 2023 року заявниця та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.49).

Представник заінтересованої особи у судові засідання 20 січня 2023 року та 03 лютого 2023 року не з`явився, про день розгляду справи належним чином сповіщений. До суду надійшли листи про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, оскільки немає можливості прибути у судове засідання через велике навантаження щодо виконання завдань за призначенням в умовах збройної агресії РФ проти України (а.с.30,51).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в н.п. Кліщіївка Донецької області, про що 22 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22 листопада 2022 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 7 від 22.11.2022 року (а.с.16). Причиною смерті стала вибухова травма внаслідок військових дій, що підтверджується довідкою про причину смерті № 6846 від 14.11.2022 (а.с.13).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 28.11.1994р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.04.2022 року було мобілізовано на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року (а.с.7,9-10).

Відповідно до повідомлення про смерть, ОСОБА_4 сповіщено, як сина померлого про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув внаслідок бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Громова Балка Олександрівського району Донецької області, про що 14 грудня 1998 року складено відповідний актовий запис №12. Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 (а.с.14).

Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою від 01.12.2022року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем проживання якого було зареєстровано: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якості подружжя без офіційного оформлення шлюбу (а.с.15).

Згідно паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області 16.09.2002 року, та згідно довідки Олександрівської селищної ради від 15.12.2022року ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї (зареєстрованих) осіб входять: мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , але фактично вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6, 22 на звороті).

Відповідно до акту обстеження від 01.02.2023 року, складеного депутатом Олександрівської селищної ради Воронцовою В.В., у присутності старости ОСОБА_5 та сусідки ОСОБА_6 , сім`я ОСОБА_1 складається з 3 осіб: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько - ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Власником житла є ОСОБА_3 . У результаті обстеження встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно проживали разом як і чоловік і дружина (а.с. 54).

Відповідно до наданої Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) інформації, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні актові записи про реєстрацію та розірвання шлюбу відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.46,55на звороті).

У судовому засіданні факт того, що заявник ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю як чоловік та жінка з ОСОБА_3 , з 1998 року до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засвідчили, що дійсно ОСОБА_9 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, взаємними права та обов`язками, за час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Приписами ст. 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі 129/2115/15-ц визначено, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців а членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення), що передбачено ст. 16-1 даного Закону. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч.2 ст. 16-1 Закону).

У пункті 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_9 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_9 та ОСОБА_3 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання статусу члена сім`ї загиблого, встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості, зазначений факт підтверджується наведеними доказами по справі, поясненнями свідків, заінтересована особа не зазначає про наявність спору про право в цій частині, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_13 Збройних сил України, про встановлення факту проживання однією сім`єю в якості подружжя чоловіка та жінки без офіційного оформлення шлюбу, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 в с. Юсупівка Джувалинського району Джамбульської області Республіки Казахстан, та ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_12 в с. Громова Балка Олександрівського району Донецької області, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період часу з 1998 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті 03 лютого 2023 року.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заявник:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа:

ІНФОРМАЦІЯ_13 Збройних сил України, місце знаходження установи: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_6.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.