Справа 206/3565/22
Провадження 2/206/163/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Масюкової К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 15.11.2022 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до закінчення навчання чи до досягнення 23 років.

В обґрунтування позову зазначила, що син навчається на ІІ курсі Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, на денній формі навчання фізико-технічного факультету. Строк закінчення навчання 30.06.2025 року. Син проживає з нею і фактично знаходиться на її утриманні, оскільки син не має ніякого джерела доходів, він потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на ст .ст. 199, 200 СК України, враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний і має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.12.2022 року відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень вказує на те,що він не має можливості надавати сину матеріальну допомогу, оскільки наразі його підприємство не працює, він не має доходів, доглядає за малолітнім сином, оскільки дитячий садок не працює. Крім того він має ряд захворювань і потребує стаціонарного лікуванні двічі на рік, придбання призначених йому ліків. Він також надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є пенсіонеркою.

26.12.2022 року ОСОБА_1 подала заперечення на відзив, а відповідач 31.01.2023 року пояснення.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що син ОСОБА_3 навчається на другому курсі Дніпровського національного університету, на денній формі навчання фізико-технічного факультету. Син проживає разом з нею і фактично знаходиться на її утриманні. Хоча син і навчається на безоплатній основі, але він потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням, а саме на придбання навчальної літератури і канцелярських товарів, на оплату проїзду до навчального закладу, харчування і придбання одягу, оскільки стипендію він не отримує, інших доходів не має. За її підрахунками витрати, пов`язані з навчанням сина, становлять від 3000 грн. до 4000 грн. щомісячно. Відповідач є працездатною особою, як він зазначає, надає матеріальну допомогу своїй матері- пенсіонерці, тому він також має можливість надавати матеріальну допомогу і своєму синові, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 15.11.2022 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві. Додатково суду пояснив, що він є власником і керівником ТОВ «ТЕХНО-ІМПОРТ», проте з початком війни товариство не здійснює свою діяльність, доходів не має. На його утриманні також знаходиться малолітній син ОСОБА_5 , 2016р. народження, за яким він наразі здійснює догляд, оскільки дитячий садок не працює, а його цивільна дружина ОСОБА_6 має постійну роботу. Він також має ряд захворювань: вірусний гепатит С, панкреатит, цукровий діабет «тип, неалкогольна жирова хвороба печінки, що вимагає дорогого підтримуючого лікування, а також двічі на рік проходити стаціонарне лікування. За його підрахунками, наприклад, для придбання лікарських препаратів, зазначених у рекомендаціях лікаря і необхідних для лікування на стаціонарі, потрібно близько 12763 грн., а на щомісячне підтримуюче лікування 3564 грн. Крім цього, він надає матеріальну допомогу своїй матері- пенсіонерці, у травні 2022р. переказав їй 600,00 грн, у січні 2023 року- близько 670,0 грн.

Вислухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 199 СК України передбачено, у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька, так і матері.

Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно із ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня 2023 року встановлений на рівні 2684 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.9).

09.08.2021 року між Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара і ОСОБА_3 ,законним представником якого є ОСОБА_1 , укладено договір про навчання в ДНУ №7-21-ТН,за ким ДНУ здійснює підготовку вступника за денною формою здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Фінансування навчання здійснюється за рахунок державного бюджету.

Згідно із довідкою ДНУ від 26.10.2022р. №88/175/14 ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денної форми навчання фізико-технічного факультету. Зарахований наказом від 09.08.2022 року №881-с. Термін навчання - 30.062025 року.

Позивачка ОСОБА_1 працює у відокремленому структурному підрозділі «Маріупольський політехнічний фаховий коледж ДВНЗ «ПДТУ» з 29.08.2022 року. Згідно із довідкою про доходи №1 від 01.01.2023р. її середня заробітна плата становить 14988,46 грн.

Відповідач ОСОБА_2 є засновником і керівником ТОВ «ТЕХНО-ІМПОРТ», яке на даний час в процесі припинення не перебуває.

Згідно із довідкою керівник ТОВ «ТЕХНО-ІМПОРТ» Хміль Д.І. від 24.01.2023 року №1 заробітна плата ОСОБА_2 у період березень - грудень 2022 року не нараховувалася.

Разом з цим, суд зауважує на тому, що відповідає не є особою з інвалідністю, а тому він є працездатною особою.

Судом також встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_5 , 2016 року народження.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача, який має ряд захворювань (вірусний гепатит С, панкреатит, цукровий діабет «тип, неалкогольна жирова хвороба печінки) і потребує у зв`язку з цим проходження стаціонарного лікування двічі на рік, на підтвердження чого відповідачем надані медичні довідки.

Разом з цим суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває мати- пенсіонерка, якій він у 2023 році, після подачі позову до суду, переказував грошові кошти, як він зазначає на її утримання, оскільки мати позивача є пенсіонеркою і отримує пенсію. Належних і допустимих доказів перебування матері на утриманні відповідачем суду не надано.

Враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги стан здоров`я відповідача, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу ) відповідача щомісячно, до закінчення навчання дитини у вищому навчальному закладі, тобто до 30.06.2023 року, а в разі продовження навчання, не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 15.11.2022 року.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка, відповідно до ст.. «Про судовий збір» звільнена від слати судового збору. Відтак з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог майнового характеру (50%) у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.191,199,200, ч.2 ст.166 СК України, ст. ст. 4,5,12,13,81,274,279, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 17.11.2000 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на період навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 15 листопада 2022 року і до закінчення дитиною навчання - до 30 червня 2025 року, а у разі продовження навчання не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 17.11.2000 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02.02.2023 року.

Суддя І.П. Прінь