Справа №295/9126/21
УХВАЛА

12.01.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

представника ОСОБА_1 , адвоката Пилипенка Олександра Сергійовича,

про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 ,

треті особи:

- приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ковалевський Андрій Вячеславович,

- товариство з обмеженою відповідальністю «Циклон плюс»,

про визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2022 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ковалевський Андрій Вячеславович, товариство з обмеженою відповідальністю «Циклон плюс», про визнання недійсним договору іпотеки залишено без розгляду.

29.12.2022 від представника ОСОБА_1 , адвоката Пилипенка Олександра Сергійовича надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 200,00 грн.

Мотивуючи заяву представник відповідача вказує, що необґрунтованість та недобросовісність дій позивач полягає у тому, що при зверненні до суду позивач втретє клопотав перед судом про накладення арешту на майно, яке знаходиться у заставі у відповідача. Хоча, ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 24.03.2021 у цивільній справі №295/3051/21 та ухвалою Богунського районного суду м.Житомир від 15.01.2021 у цивільній справі №295/352/21 вже було вирішено питання щодо забезпечення позову, встановлення заборон та накладення арешту. Також, позивач вживав заходів щодо зупинення цього провадження до розгляду в суді інших тотожних справ, де предметом розгляду були визнання недійсним договору іпотеки від 13.08.2018 та кредитного договору від 13.08.2018. При цьому, позивач на час довготривалого судового розгляду вільно розпоряджається заставним майном, здаючи його в оренду, цим самим зменшуючи його балансову вартість.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вивчивши й дослідивши заяву та додані до неї документи, а також матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз процесуальної норми вказує, що стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивач до початку розгляду справи по суті заявила клопотання про залишення позову без розгляду.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положенням ст.257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Подання позивачем по справі заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями останнього, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Заявляючи про недобросовісність дій позивача, представник відповідача посилається на те, що при зверненні до суду позивач втретє клопотав перед судом про накладення арешту на майно, яке знаходиться у заставі у відповідача, хоча, ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 24.03.2021 у цивільній справі №295/3051/21 та ухвалою Богунського районного суду м.Житомир від 15.01.2021 у цивільній справі №295/352/21 вже було вирішено питання щодо забезпечення позову, встановлення заборон та накладення арешту.

Однак, доказів зазначеному представник відповідача не надав, а також не обґрунтував, що такі дії позивача були недобросовісними та умисними, спрямованими на порушення прав відповідача, а також що такими діями було завдано шкоди охоронюваним правам та інтересам відповідача

Що стосується посилання представника відповідача на те, що позивач вживав заходів щодо зупинення цього провадження до розгляду в суді інших тотожних справ, де предметом розгляду були визнання недійсним договору іпотеки від 13.08.2018 та кредитного договору від 13.08.2018, суд зазначає, що заявлення клопотання про зупинення провадження у справі є його процесуальним правом та ухвалою суду від 01.12.2021 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі було відмовлено, отже заявлення такого клопотання не зумовило затягування розгляду справи, тому такі дії позивача не можна вважати такими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та змісту зазначених правових норм, суд доходить висновку, що звернення позивача до суду із клопотанням про залишення позову без розгляду не може свідчити про безпідставність та необґрунтованість його позову. Саме по собі звернення до суду із клопотанням про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, що дають підстави для стягнення з позивача судових витрат, оскільки це право позивача передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 148/312/16-ц від 26.09.2018.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, оскільки відповідачем не доведено та судом не встановлено, що дії позивача при звернення з позовом до суду та під час підготовчого засідання були необґрунтованими.

Керуючись статтями 2, 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 142, 260, 261, 270, 352-354 ЦПК України суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ковалевський Андрій Вячеславович, товариство з обмеженою відповідальністю «Циклон плюс», про визнання недійсним договору іпотеки відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.А. Воробйова