УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2023 року м. Мукачево Справа №303/276/23

2/303/47/23

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

відповідачів: (1) ОСОБА_3 ;

(2) ОСОБА_4 ;

(3) ОСОБА_5

про припинення права на частку у майні та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 177 Цивільного процесуального кодексу України (частина четверта) передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правовими приписами пункту 3 частини другої ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В свою чергу, у позовах про право визнання права власності на майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю майна, у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Незважаючи на це, у позовних матеріалах відсутні дані щодо вартості спірного об`єкту (підвального приміщення) на момент звернення до суду, з метою визначення реальної ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної заяви.

По відношенню до цього слід також зазначити, що у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 зазначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Незважаючи на вищевказане, позивачем до позовної заяви не подано квитанції про сплату судового збору за вимоги майнового характеру, а зазначена ціна позову (186667,00 гривень) визначена без надання доказів, які підтверджують, що така ціна позову є дійсною вартістю майна.

Таким чином, позивачу необхідно надати документ, що підтверджує дійсну вартість спірного майна на момент звернення до суду.

При цьому сума судового збору диференціюються у тому числі у залежності від характеру спору (майновий чи немайновий).

Відповідно до частини третьої ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові об`єднані: одна вимоги майнового характеру (визнання права власності на частину будинку) та три вимоги немайнового характеру (припинення права кожного з відповідачів на відповідну частку будинку).

При цьому, позовні матеріали не містять доказів сплати позивачем в повному обсязі судового збору за вимогу немайнового характеру (скасування реєстрації права власності) та за вимогу майнового характеру.

Тобто, позивачу слід сплатити судовий збір:

1) за три позовні вимоги немайнового характеру у розмірі визначену п. 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто по 1073,60 гривень за кожну вимогу;

2) за позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності на частину будинку) у розмірі визначену п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна на момент звернення до суду з вимогою за предметом спору.

Також, всупереч вимогам частини п`ятої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та на які міститься посилання в тексті позовної заяви.

Крім того, до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость