РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1696/22

Провадження № 2/293/95/2023

26 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом

ОСОБА_1

до Черняхівської селищної ради Житомирської області

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Черняхівської селищної ради Житомирської області за змістом якого просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,3030 га, кадастровий номер :15:000:0118, що знаходиться на території Черняхівської селищної ради Житомирського району, Житомирської області в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила своїх спадкових прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємицею за заповітом по спадковій справі №48/2019 після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в свою чергу була спадкоємицею за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому для захисту своїх прав позивач звернулася з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Ухвалою від 24.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 24.11.2022.

Разом з тим п. 9 даної ухвали суд, у порядку ст. 84 ЦПК України, витребував з Житомирського державного нотаріального архіву копії спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

09.11.2022 за вх. №5465 на адресу суду від Житомирського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи № 48/2019, заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та інформаційна довідка зі спадкового реєстру (а.с. 27-96).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України від 24.11.2022, суд відклав підготовче засідання до 12.12.2022.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України від 12.12.2022, суд відклав підготовче засідання до 20.12.2022.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України від 20.12.2022, суд відклав підготовче засідання до 05.01.2023 та в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В., копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

04.01.2023 на адресу суду від приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори та повідомлено, що станом на 30.12.2022 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 118-125).

Ухвалою від 05.01.2023 суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була спадкоємицею за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Зазначає, що померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №032245 від 17.05.2002 належала земельна ділянка, площею 0,3030га, кадастровий номер :15:000:0118, яка знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області.

Позивач вказує, що відповідно до матеріалів спадкової справи №48/2019 вона є єдиною спадкоємицею після ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,3030га, кадастровий номер :15:000:0118, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Тому для захисту своїх прав позивач звернулась з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

05.01.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява, згідно якої остання просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. (а.с.126).

Відповідач Черняхівська селищна рада повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У поданій до суду 11.01.2023 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи без їх участі (а.с.133).

Відзив у порядку ст. 178 ЦПК України відповідач у строк встановлений судом не подав.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 26.01.2023 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нові Сали Черняхівського району померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2006 (а.с.8).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області 18.09.2006 року, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.9).

За даними матеріалів спадкової справи № 48/2019 померла ОСОБА_2 була спадкоємицею за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27-93), яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових справ.

Згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори та повідомлено, що станом на 30.12.2022 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 118-125).

За життя ОСОБА_3 на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №032245 від 17.05.2002 належала земельна ділянка, площею 0,3030 га, кадастровий номер :15:000:0118, яка знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області (а.с. 10).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №48/2019, ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27-93).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. від 16.06.2022 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,3030 га, кадастровий номер :15:000:0118, яка знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 11).

Позивач, вказує на те, що вона як спадкоємець за заповітом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а саме на вищевказану земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності за земельну ділянку у порядку спадкування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє права позивача оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті спадкодавця, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За вказаних обставин, оскільки до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло право на земельну ділянку, площею 0,3030га, кадастровий номер :15:000:0118, яка знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області, а позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , вимога позивача про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, зважаючи на відмову приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 13, 15, 16, 76-80, 89, 141,142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0330га, кадастровий номер :15:000:0118, яка знаходиться на території Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Об`єднана територіальна громада в особі Черняхівської селищної ради Житомирської області (місцезнаходження: майдан Рад, 2, смт Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301, код ЄДРПОУ 04344156).

Повний текст рішення складений та підписаний: 06.02.2023

Суддя Людмила ЛОСЬ