Справа №: 671/1313/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача

ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання розміру частки нерухомого майна, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна у спільній сумісній власності, визнання права власності на 1/3 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, припинення права власності на частку нерухомого майна як незначну з виплатою компенсації, визнання права власності на вказану частку нерухомого майна, визнання права власності на 2/3 частини земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в якому просила (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог - т. 2 а.с. 77-83):

1. Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_7 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу з березня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Скасувати свідоцтва про право:

- власності на 9/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , номер: 2089, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_5 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.;

- на спадщину за законом на 3/50 частки у праві власності на 9/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , номер: 2096, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.;

- на спадщину за законом на 3/50 частки у праві власності на 9/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , номер: 2090, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_6 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.;

- на спадщину за законом на 3/50 частки у праві власності на 9/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , номер: 2093, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.;

- на спадщину за законом на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,073 га із кадастровим номером :01:002:0900, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , номер: 2097, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.;

- на спадщину за законом на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,073 га із кадастровим номером :01:002:0900, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , номер: 2091, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_6 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.;

- на спадщину за законом на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,073 га із кадастровим номером :01:002:0900, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , номер: 2094, видане 28 червня 2021 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.

3. Визнати, що частка ОСОБА_5 , яка на час її розірвання шлюбу (станом на 20 грудня 1996 року) із померлим ОСОБА_7 становила частки у праві власності на 9/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями, який складався із житлової кімнати - 3-2 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-3 площею 15,2 кв.м.; кухні - 3-1 площею 5,6 кв.м.; сараю - В; погребу - Е, за адресою: АДРЕСА_1 , становить 3/1000 від 9/25 житлового будинку, який складається із коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м. із належними йому господарськими будівлями і спорудами (а саме: кладової - Є, площею 12,2 кв.м.; погреба - В, площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І, площею 1,2 кв.м.; гаража - К, площею 25,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Визнати 997/1000 від 9/25 житлового будинку (який складається із коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м.) із належними йому господарськими будівлями і спорудами (а саме: кладової - Є, площею 12,2 кв.м.; погреба - В, площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І, площею 1,2 кв.м.; гаража - К, площею 25,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

5. Визнати за ОСОБА_1 право на 499/1000 від 9/25 житлового будинку (який складається із коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м.) із належними йому господарськими будівлями і спорудами (а саме: кладової - Є, площею 12,2 кв.м.; погреба - В, площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І, площею 1,2 кв.м.; гаража - К, площею 25,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 як на частки у спільній сумісній власності із ОСОБА_7 .

6. Визнати за ОСОБА_1 право на 166/1000 від 9/25 житлового будинку (який складається із коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м.) із належними йому господарськими будівлями і спорудами (а саме: кладової - Є, площею 12,2 кв.м.; погреба - В, площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І, площею 1,2 кв.м.; гаража - К, площею 25,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 як на 1/3 частки у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

7. Припинити право власності ОСОБА_5 на 3/1000 від 9/25 житлового будинку (який складається із коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м.) із належними йому господарськими будівлями і спорудами (а саме: кладової - Є, площею 12,2 кв.м.; погреба - В, площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І, площею 1,2 кв.м.; гаража - К, площею 25,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 як незначну із виплатою ОСОБА_1 компенсації ОСОБА_5 у розмірі 3396,50 грн.

8. Визнати за ОСОБА_1 право на 3/1000 від 9/25 житлового будинку (який складається із коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м.) із належними йому господарськими будівлями і спорудами (а саме: кладової - Є, площею 12,2 кв.м.; погреба - В, площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І, площею 1,2 кв.м.; гаража - К, площею 25,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із виплатою ОСОБА_5 компенсації за її частку.

9. Визнати за ОСОБА_1 право на 2/3 земельної ділянки площею 0,073 га із кадастровим номером :01:002:0900, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина на: 9/25 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , придбану померлим на підставі договору купівлі-продажу № 485 від 01 березня 1986 року; земельну ділянку площею 0,073 га для обслуговування житлового будинку, набуту на підставі рішення Волочиської міської ради від 24 грудня 1996 року, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ХМ № 016996 від 29 серпня 2002 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_1 , як його дружина, та дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Однак, як вказує позивач, 28 червня 2021 року приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. видала свідоцтво про право власності на частки у власності на 9/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , колишній дружині ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , як на майно, що набуте ними за час їх шлюбу.

частки ОСОБА_7 у вказаному домоволодінні, як спадкове майно, була розділена приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - по 1/3 відповідно.

Земельна ділянка площею 0,073 га, яка розташована під вказаним житловим будинком, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 28 червня 2021 року розподілена між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у рівних частках по 1/3 кожному.

Позивач вважає усі зазначені вище свідоцтва протиправними.

Вказує, що порядок видачі свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, нотаріусом було порушено.

Зокрема, жодного повідомлення про видачу ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на частку в майні ОСОБА_7 нотаріус Параїл Т.В. не надсилала. На вимогу нотаріуса саме ОСОБА_1 надавала усі правовстановлюючі документи на об`єкти спадщини, оскільки в інших спадкоємців вони були відсутні, а також замовила новий технічний паспорт на весь будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Окрім того, не відповідає дійсності також і зазначений нотаріусом опис об`єкту, наведений в абзаці 3 виданих свідоцтв на вказане домоволодіння.

Таким чином, як зазначає позивач, приватний нотаріус видала свідоцтва на право власності та на спадщину на об`єкт, якого фізично не існує, тому вважає, що всі ці свідоцтва підлягають скасуванню. Також підлягає скасуванню державна реєстрація прав, оскільки вона була здійснена на підставі протиправно виданих свідоцтв (із одночасним припиненням відповідних прав власності на вказане домоволодіння).

Щодо фактичних шлюбних відносин у позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 20 серпня 2019 року, проте до моменту реєстрації шлюбу з березня 2006 року вона проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю, перебуваючи з ним у фактичних шлюбних відносинах.

Наведене підтверджується фотокартками з сімейних святкувань та спільного відпочинку за період з 2006 по 2014 рік, вони спільно здійснювали оплату комунальних платежів, спільно придбали автомобіль, ОСОБА_1 з 07 вересня 2015 року була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Вони разом здійснювали ремонт, вели спільне господарство тощо.

Зазначає, що ОСОБА_7 хворів та потребував постійного стороннього догляду, який вона здійснювала до його смерті.

Також факт постійного спільного проживання ОСОБА_7 разом з ОСОБА_1 , з її слів, підтверджується показаннями свідків.

Щодо частки колишньої дружини померлого - ОСОБА_5 в позовній заяві вказано таке.

Згідно із договором купівлі-продажу домоволодіння складалося із: житлової кімнати - 3-2 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-3 площею 15,2 кв.м.; кухні - 3-1 площею 5,6 кв.м.; сараю - В; погребу - Е.

15 грудня 1995 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано.

Зі слів позивача, через 11 років після розірвання шлюбу із ОСОБА_5 , у 2006 році, уже перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_1 , за спільні кошти і спільними з нею зусиллями ОСОБА_7 здійснив реконструкцію придбаного ним у 1986 році домоволодіння - було здійснено добудови нових приміщень, повний демонтаж (знесення) деяких старих приміщень, істотне поліпшення домоволодіння у цілому.

А саме були проведені наступні будівельні роботи: у 2006 році згідно із Будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику, та дозволу на будівництво вони збудували над погребом господарську будівлю (кладову), площею 12,2 кв.м. (літера Є у технічному паспорті); знесли хлів (сарай літера В); розпочали будівництво гаража (літера К); побудували вбиральню (літера І) площею 1,2 кв.м.

ОСОБА_1 зазначає, що у 2014 році вони отримали новий будівельний паспорт на реконструкцію домоволодіння та здійснили наступні будівельні роботи: побудували гараж (літера К) площею 25,7 кв.м.; знесли стару веранду (кухня 3-1, площею 5,6 кв.м.); здійснили повну реконструкцію житлового будинку шляхом проведення добудови двох житлових кімнат (3-4 площею 11,2 кв.м. та 3-5 площею 8,7 кв.м.), коридору (3-1 площею 11,2 кв.м.), кухні (3-2 площею 8,0 кв.м.), санвузла (3-3 площею 6,4 кв.м.).

У результаті проведеної перебудови житлового будинку (частини, яка належала ОСОБА_7 ) його площа була збільшена з 36,5 кв.м. до 76,4 кв.м., в тому числі житлова площа була збільшена до 50,8 кв.м.

Об`єкт приймався в експлуатацію згідно з технічним паспортом від 07 грудня 2015 року № 297 з такими характеристиками: 9/25 житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 складається з: коридору - 3-1 площею 11,2 кв.м.; кухні - 3-2 площею 8,0 кв.м.; санвузла - 3-3 площею 6,4 кв.м.; житлової кімнати - 3-4 площею 11,2 кв.м.; житлової кімнати - 3-5 площею 8,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-6 площею 15,7 кв.м.; житлової кімнати - 3-7 площею 15,2 кв.м.; кладової - Є площею 12,2 кв.м.; погреба - В площею 6,8 кв.м.; вбиральні - І площею 1,2 кв.м.; гаража - К площею 25,7 кв.м.

23 лютого 2016 року закінчений будівництвом об`єкт - житловий будинок (реконструкція) було введено в експлуатацію шляхом подання до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, якою затверджено «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», прийняття в експлуатацію закінчених об`єктів полягає у технічному обстеженні стану будівельних конструкцій та інженерних мереж завершеного будівництвом об`єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації.

Отже, на думку позивача, саме із цього моменту новостворене майно з категорії побудови (незавершеного будівництва) переходить до категорії майна як об`єкта цивільного права.

Також, як вказує ОСОБА_1 , за час спільного проживання із ОСОБА_7 за спільні кошти було проведено всі комунікації, на території домоволодіння було облаштовано герметичний септик та систему водовідведення, проведено каналізацію, в будинок заведено воду, гаряче та холодне водопостачання, облаштовано санвузли, яких раніше не було.

Також спільними зусиллями та за спільні кошти у будинку проведено капітальний ремонт, придбано та встановлено меблі, побутову техніку, встановлено вхідні та міжкімнатні двері, у нових кімнатах встановлено вікна та двері, а в старій кімнаті вікна та двері повністю замінено на нові пластикові. Здійснено ремонт, зовнішнє утеплення фасадів будинку, будинок оздоблено штукатуркою («шуба»), здійснено підшивку звисів даху, змонтовано нову систему відведення дощових вод.

Крім того, було проведено роботи по облаштуванню території домоволодіння: по периметру земельної ділянки влаштували муровану огорожу, подвір`я виклали бруківкою, виконали мощення навколо будинку з бетонних виробів.

В позовній заяві зазначено, що спірне домоволодіння, яке належало ОСОБА_7 , під час його спільного проживання з ОСОБА_1 та за спільні кошти у період з 2006 по 2016 рік було повністю перебудовано, внаслідок чого суттєво збільшилася його площа та вартість.

Так, відповідно до Звіту про оцінку майна № 9000 від 10 квітня 2022 року, виконаного ТОВ «Хмельницьке Бюро Нерухомості», ринкова вартість поліпшеного новоствореного домоволодіння становить 1 161 812,00 грн. (39 715 доларів США).

Первісна вартість 9/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель станом на 1996 рік становила 6793,00 грн. (3604 доларів США), що підтверджується Звітом про оцінку майна № 9001 від 10 квітня 2022 року.

У відсотковому співвідношенні, виходячи із вартості поліпшень, 9/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 станом на 1996 рік складає 0,58 % від вартості того ж домоволодіння станом на сьогодні.

ОСОБА_1 зазначає, що домоволодіння, яке належало її покійному чоловіку, придбане у шлюбі з ОСОБА_5 , під час спільного проживання ОСОБА_7 з ОСОБА_1 однією сім`єю у тому вигляді, в якому воно було предметом договору купівлі-продажу від 01 березня 1986 року, перестало існувати.

Зі слів позивача, перебудова домоволодіння здійснювалась її з ОСОБА_7 спільними коштами та спільними трудовими зусиллями, як подружжя. Вона ходила на роботу, отримувала заробітну плату, допомагала робочим та родичам виконувати будівельні роботи. Вказує, що брала активну фінансову участь у будівництві, за її рахунок придбавались будівельні матеріали, здійснювався пошук підрядників для ремонтних робіт та проводилась оплата за такі роботи. ОСОБА_7 постійно хворів, з 2005 року був особою з інвалідністю, не працював, потребував стороннього догляду, а тому без її допомоги здійснювати будівництво не міг.

Зазначає, що колишня дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_5 участі у будівництві будинку не приймала, бачила ведення будівельних робіт, жодних заперечень щодо цього не висловлювала, за захистом своїх прав власності до суду та в інші органи державної та/або комунальної власності не зверталась.

ОСОБА_5 , на думку ОСОБА_1 , у даному випадку може претендувати лише на частку у праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , тобто у житловому будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що існував на час розірвання їх із ОСОБА_7 шлюбу. За підрахунком позивача, частка ОСОБА_5 у спірному домоволодінні становить 0,292 % (1/2 від 0,585 %) або 3/1000 від вартості домоволодіння станом на сьогодні.

Щодо права на земельну ділянку позивач вказує таке.

24 грудня 1996 року на підставі рішення Волочиської міської ради ОСОБА_7 у порядку приватизації набув у приватну власність земельну власність земельну ділянку площею 0,073 га для обслуговування житлового будинку. На вказаній земельній ділянці знаходиться спірне домоволодіння (9/25 житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами). Згідно із обґрунтуваннями, наведеними вище, вважає, що у них із ОСОБА_7 виникло право спільної сумісної власності на вказане домоволодіння. Оскільки для обслуговування цього будинку виділена у власність земельна ділянка, то в подружжя, за яким визнається право власності на частину будинку, у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку.

В судовому засіданні позивач та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_8 підтримали позов з викладених у ньому підстав.

Позивач ОСОБА_1 за її клопотанням та згодою була допитана в судовому як свідок. В суді показала, що з березня 2006 року проживала в будинку ОСОБА_7 . З його доньками познайомилась в 2006 році. З колишньою дружиною спорів не було. ОСОБА_7 постійно не працював, але були періодичні роботи, з 2010 року не працював, хворів, мав пенсію. ОСОБА_1 , з її слів, працювала швачкою, мала заробіток. Бюджет був спільний, спору з доньками до смерті ОСОБА_7 не було. Щодо заповіту - ОСОБА_7 планував написати заповіт та залишити ОСОБА_1 будинок, а донькам - пай. ОСОБА_7 наполягав, щоб вони з ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Роботи по будівництву вони здійснювали разом, вели спільне господарство. Автомобіль купували разом. За ОСОБА_7 , який хворів, доглядала вона одна. Доньки деколи відвідували, давали гроші, в іншому не допомагали. Претензій ні у кого не було. Після розлучення ОСОБА_7 з ОСОБА_5 він проживав ще з декількома жінками (з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), до спільного проживання з ОСОБА_1 . Будівництво розпочалось в 2006 році, ОСОБА_7 робив деякі роботи. ОСОБА_1 отримувала мінімальну зарплату і ще підробіток був.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та представник відповідачів ОСОБА_4 в суді проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_3 за її клопотанням та згодою була допитана в судовому засіданні як свідок. В суді показала, що є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які в 1995 році розлучилися. Після цього мати поїхала на заробітки в Грецію, а батько визнав її безвісно відсутньою, хоча знав де вона, та одружився із ОСОБА_11 . Потім з 1999 чи 2000 року до 2008 року проживав з ОСОБА_10 . ОСОБА_3 проживала то з батьком, то з бабусею. Коли ОСОБА_5 повернулась, то дізналась, що її визнали безвісно відсутньою. ОСОБА_1 з`явилась десь у 2007-2008 році і якийсь час проживала з батьком. Коли батько хворів - ОСОБА_1 дійсно його доглядала, вона - ОСОБА_3 відвідувала та деколи давала гроші. З 2003 року ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 не проживає. Батько працював, ОСОБА_1 щось шила, щось купували вони разом з батьком. Раніше донькам не чинили перешкод у доступі до будинку, а після смерті батька - так, є перешкоди, оскільки ОСОБА_1 проживає там наразі із чоловіком на прізвище ОСОБА_12 та доступу до будинку немає, через це є конфлікт. ОСОБА_3 зазначила, що вони з сестрою приходили до ОСОБА_1 з метою вирішити питання розподілу спадкового майна, однак домовитись не вдалося.

Відповідач ОСОБА_6 за її клопотанням та згодою була допитана в судовому засіданні як свідок. В суді показала, що є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які розлучились, після чого у батька була не одна жінка, з якими він проживав, та ОСОБА_1 була однією з цих жінок. З якого часу батько проживав з ОСОБА_1 - ОСОБА_6 невідомо. Лише після його смерті стало відомо, що вони в 2019 році зареєстрували шлюб. Батько хворів, втратив ногу та у нього впав зір, інвалідність здобув з 2005 року, але завжди працював. В 2018-2019 роках його стан погіршився. Щодо доходів: батько продав хату в селі, розібрали хлів, кошти використали на будівництво. В будівництві батькові допомагали друзі, ОСОБА_1 , бабуся, сусіди, найманих працівників не було. Деколи кошти на лікування давала ОСОБА_6 , її чоловік ставив вікна на будівництві ОСОБА_7 . Батько отримував пенсію. З 2014 до 2019 року при потребі ОСОБА_6 надавала кошти батькові.

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 в суді показала, що ОСОБА_1 є її сусідкою по АДРЕСА_1 , бачила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали разом приблизно з 2006 року, вони разом здійснювали будівництво, привозили будівельні матеріали, роки будівництва не пам`ятає. Стосунки у всіх в родині ОСОБА_7 були нормальні. ОСОБА_7 хворів на цукровий діабет, не міг ходити, ОСОБА_1 його доглядала. Щодо доходів: вони щось шили - ковдри, скатертини, рушники. Коли завершилось будівництво - не знає. В лікарні діти відвідували ОСОБА_7 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_14 в суді показав, що є знайомим ОСОБА_7 , знає його з 80-тих років, а ОСОБА_1 - приблизно з 2006 року. ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_1 буде його дружиною. Свідок допомагав на будівництві. ОСОБА_1 працювала, а ОСОБА_7 був на інвалідності, але періодично працював. Щодо спільного бюджету - свідку не відомий його розмір. Коли одружились ОСОБА_7 та ОСОБА_1 свідок не знає. Незадовго до смерті ОСОБА_7 дуже погано бачив та був на візку. Деякі роботи по будівництву ОСОБА_7 робив сам. Будівництво тривало років 2-3.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_15 в суді показав, що є давнім знайомим ОСОБА_7 , приблизно в 2007 році познайомився з ОСОБА_1 . Свідок допомагав ОСОБА_7 з будівництвом. ОСОБА_1 була присутня на будівництві, велось воно років 4-5. ОСОБА_7 працював залежно від стану здоров`я. ОСОБА_1 шила ковдри, спецівки. Вона доглядала ОСОБА_7 , також доглядала його донька ОСОБА_3 . Допомагав на будівництві і чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_22 . Будинковолодіння придбавав ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 десь у 84 році. У ОСОБА_7 було багато жінок. Він хворів, довго лежав в лікарні.

Допитана у якості свідка ОСОБА_18 в суді показала, що вона є подругою ОСОБА_1 , дружила і з ОСОБА_7 . Вони почали будівництво і свідок їм допомагала, жили вони однією сім`єю, будівництво почали давно - років 16-14 тому. ОСОБА_7 був хворий і не працював. На будівництві працювали друзі ОСОБА_7 . Свідок була присутня на сімейних святах. Щодо будівельних матеріалів їй невідомо. Шлюб вони довго не реєстрували, на реєстрації шлюбу наполягав ОСОБА_7 . Колишня дружина та діти бачили будівництво, ніхто не заперечував.

Допитана у якості свідка ОСОБА_19 в суді показала, що є сусідкою ОСОБА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 купили хату разом. Потім з`явилась ОСОБА_1 . Будинок добудовували згодом, добудували більше половини. Працювали на будівництві і ОСОБА_7 і ОСОБА_1 , і хлопці допомагали. Будівництво йшло більше 10 років.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_20 в суді показав, що з 2010 року він дружив із ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , які проживали однією сім`єю. Свідок допомагав здійснювати будівництво. ОСОБА_7 хворів. В 2010 році будівництво вже йшло, завершилось воно біля 4-5 років тому (десь у 2018 році). З 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Вони разом купували будівельні матеріали. В будівництві брали участь знайомі ОСОБА_7 , працівників він не наймав. У нього була пенсія, а ОСОБА_1 працювала швачкою.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина.

До спадкового майна після його смерті увійшли:

- 9/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 01 березня 1986 року за реєстраційним № 485;

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,073 га, розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0900), що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ № 016996;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6702 га, розташована на території Яхновецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, кадастровий номер :04:004:0041, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. 17 лютого 2014 року за реєстраційним № 522.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, є його дружина - ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Крім цього, на ім`я колишньої дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_5 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. видано свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, до якого відноситься 9/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належало померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 01 березня 1986 року за реєстраційним № 485.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1975 року до 15 грудня 1995 року (т. 2 а.с. 40-41).

На ім`я спадкоємців - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: за кожним визнано право на 1/3 частку у спадковому майні, описаному вище.

Вказані обставини підтверджуються даними спадкової справи № 2/2021, заведеної після смерті ОСОБА_7 .

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 ОСОБА_7 уклав договір купівлі-продажу, за яким купив у ОСОБА_21 9/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м. (т. 2 а.с. 42).

В силу ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинного на час виникнення правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 серпня 2019 року.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Позивачем долучено до справи копію довідки про її доходи, які за період з 01 квітня 2021 року по 15 грудня 2021 року становили 51 850 грн. (т. 1 а.с. 10), копію її трудової книжки про місце роботи в 2020-2021 роках (т. 1 а.с. 11-12), копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2006 по 2020 рік (т. 1 а.с. 195-196).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , з 07 вересня 2015 року її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (що підтверджується також даними домової книги за вказаною адресою).

За довіреністю № 4408 від 28 липня 2008 року ОСОБА_22 уповноважив ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розпоряджатися належним йому автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 . У вказаній довіреності зазначені адреси місця проживання: ОСОБА_7 - АДРЕСА_2 ; ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

Також позивачем додано до матеріалів справи копії квитанцій за 2009 рік про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 та за адресою: АДРЕСА_5 , т. 1 а.с. 23-25.

У видатковій накладній № РН-0001078 від 07 листопада 2011 року на будівельні матеріали на суму 8860 грн. 67 коп. одержувач товару та платник не зазначений (т. 1 а.с. 30).

Згідно з договором купівлі-продажу № 4-34474 від 06 серпня 2017 року ОСОБА_1 придбано меблі, її адреса в договорі зазначена - АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 31-33).

На підтвердження стану здоров`я ОСОБА_7 та його інвалідності позивачем долучено копії медичної документації (т. 1 а.с. 34-52, 54).

Відповідно до листа головного лікаря КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня» № 120 від 02 березня 2022 року, ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні: в хірургічному відділенні з 27 серпня 2018 року по 11 вересня 2018 року та з 01 жовтня 2018 року. Догляд за ОСОБА_7 здійснювала ОСОБА_1 , зі слів лікуючого лікаря-хірурга ОСОБА_23 . Хворий проходив стаціонарне лікування ще декілька разів, але встановити, хто здійснював за ним догляд, неможливо, лікуючі лікарі не пам`ятають.

В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання громадян № 19 від 19 березня 2019 року у складі сім`ї ОСОБА_7 зазначена ОСОБА_1 (як цивільна дружина).

На день смерті ОСОБА_7 з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 його дружина - ОСОБА_1 (довідки виконкому Волочиської міської ради та ВКП ЖЕК, т. 1 а.с. 56-57).

У 2005 році ОСОБА_7 отримано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 65-74).

28 січня 2014 року ОСОБА_7 видано будівельний паспорт на реконструкцію власної частини житлового будинку та будівництво гаража по АДРЕСА_1 , 07 грудня 2015 року на його ім`я виготовлено технічний паспорт на частину житлового будинку за вказаною адресою, а 23 лютого 2016 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації (т. 1 а.с. 75-99).

Після смерті ОСОБА_7 Волочиським БТІ 15 червня 2021 року було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на ім`я ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 100-113).

Відповідно до Звіту № 9001 від 10 квітня 2022 року про оцінку майна - 9/25 житлового будинку, загальною площею 36,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «Хмельницьке бюро нерухомості», ринкова вартість житлового будинку станом на 20 грудня 1996 року становить 6793 грн.

Відповідно до Звіту № 9000 від 10 квітня 2022 року про оцінку майна - житлового будинку, загальною площею 76,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «Хмельницьке бюро нерухомості», ринкова вартість житлового будинку станом на 10 квітня 2022 року становить 1 161 812 грн. (39 715 доларів США).

За статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071св21)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15 (провадження № 14-130цс19) зазначила, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для надання спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Позивачем не надано достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів того, що реконструкція спірного будинковолодіння була здійснена спільно ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на їх спільні доходи.

Технічна документація виготовлена на ім`я ОСОБА_7 .

В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують конкретну вартість понесених витрат на будівництво (реконструкцію) будинковолодіння, показання свідків не є допустимим доказом, що підтверджує розмір понесених витрат.

Долучена копія накладної не є належним доказом, оскільки не містить відомостей про отримувача товару.

Копії квитанцій про оплату комунальних послуг не доводять факт спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_1 за однією адресою.

Відомості про доходи ОСОБА_1 не є прямим та достатнім доказом понесення нею витрат на придбання спільного майна подружжя.

Щодо встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_7 як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу з березня 2006 року до 20 серпня 2019 року слід зазначити таке.

Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) вказав, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України віл 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 (провадження № 61-30273св18), від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, сам по собі факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки не може свідчити, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, а придбане одним із них майно є спільною сумісною власністю сторін, оскільки необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності у сторін бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Надані позивачем фотознімки спільного відпочинку (т. 1 а.с. 18-21) не є такими, які можливо візуально ідентифікувати щодо часу та місця зафіксованих на них зображень.

Показання свідків в судовому засіданні щодо часу спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу є суперечливими в частині визначення дати початку спільного проживання.

Також суперечливими є показання свідків щодо періоду здійснення будівництва.

Крім цього, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність згоди ОСОБА_5 на здійснення ОСОБА_7 добудови (прибудови) до їх спільного сумісного майна, набутого подружжям.

За змістом частин третьої-п`ятої статті 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Співвласник наділений правом вимагати збільшення своєї частки за обов`язкової наявності таких чотирьох умов: 1) поліпшення спільного майна не можна відокремити від спільного об`єкта. При цьому мається на увазі не технічна неможливість відокремлення поліпшень від речі, а неможливість відокремлення їх без пошкодження або істотного знецінення речі. Якщо виходити із змісту частини першої статті 187 ЦК України, нерозривний зв`язок поліпшень з річчю має місце у тому випадку, коли відділення поліпшень має наслідком пошкодження або істотне знецінення безпосередньо основної речі, від якої були відокремлені поліпшення, а не самих поліпшень; 2) поліпшення зроблені за кошти цього співвласника, без залучення коштів інших співвласників; 3) поліпшення були зроблені за згодою всіх інших співвласників; 4) при здійсненні поліпшень було додержано порядок використання спільного майна, тобто загальні засади володіння та користування спільним майном, визначені законом, а також умови володіння та користування спільним майном у відповідності з домовленістю між співвласниками.

У разі, якщо співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди зробив у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, він набуває право власності на таку добудову (прибудову) виключно, якщо це не порушує прав інших співвласників.

Частки співвласників можуть бути змінені на підставі договору між співвласниками або на підставі судового рішення. За відсутності хоча б однієї із наведених умов поліпшення жодним чином не вплине на зміну часток у праві спільної часткової власності.

Наведені правила частини третьої статті 357 ЦК України стосуються випадків, коли внаслідок здійснених поліпшень спільного майна співвласник вимагає від інших співвласників збільшення своєї частки у цьому майні. Такі поліпшення повинні стосуватися як частки співвласника, який бажає збільшення його частки, так і іншого (інших) співвласника (співвласників) спільного майна. При цьому обов`язковим для такого збільшення є дотримання співвласником передумов, визначених цією статтею, зокрема таких: поліпшення спільного майна не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Державна реєстрація перебудови спірного будинковолодіння ОСОБА_7 не здійснена, відтак відсутні підстави для перерахунку розміру часток співвласників майна.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На думку суду, з урахуванням наведеного вище, позивачем не доведено факт її спільного проживання з ОСОБА_7 як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу з березня 2006 року до 20 серпня 2019 року і набуття ними спільного сумісного майна подружжя (у вигляді добудови та реконструкції будинковолодіння), а також не доведено неправомірність виданих оспорюваних свідоцтв: про право власності та право на спадщину, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю їх обґрунтованості.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України; ст. ст. 187, 357, 1216-1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України; ст. 22 КпШС України; ст. 74 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання розміру частки нерухомого майна, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна у спільній сумісній власності, визнання права власності на 1/3 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, припинення права власності на частку нерухомого майна як незначну з виплатою компенсації, визнання права власності на вказану частку нерухомого майна, визнання права власності на 2/3 частини земельної ділянки відмовити.

Повернути ОСОБА_8 з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області 3396 грн. 50 коп., внесених нею від ОСОБА_1 11 січня 2023 року згідно з платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № 112 від 11 січня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 )
Відповідач:ОСОБА_5 ( АДРЕСА_8 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 )
Відповідач:ОСОБА_6 ( АДРЕСА_9 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 )
Відповідач:ОСОБА_3 ( АДРЕСА_8 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 )

Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.

Суддя О.М. Бабій