БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/858/23 провадження № 2-з/361/12/23
У Х В А Л А

«02» лютого 2023 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про забезпечення позову у справі № 361/858/23 (провадження № 2/361/2028/23) за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга броварська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання права власності у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування, в якому просить визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності 3/4 частки квартири, загальною площею 71,8 кв.м, житловою 48,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 .

Одночасно позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Заява мотивована тим, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_4 . Після смерті останньої відкрилася спадщина до належного їй майна, а саме на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 . З метою оформлення спадкових прав, позивач 12 січня 2023 року звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулася й спадкоємець другої черги за законом до майна померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . З огляду на відсутність належним чином уповноваженого представника на території України, а також неможливості особистої явки до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно у порядку спадкування. На даний час існує ризик оформлення свідоцтва про право на спадщину на користь спадкоємця другої черги за законом.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі

№ 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно, а саме 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_6 . Відомості, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є однією тією ж самою особою до суду не надано.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що на даний час існує реальна загроза оформлення спадкоємцем другої черги ОСОБА_5 спадкових прав після смерті ОСОБА_4 . Разом з тим, відповідачем у даній справі зазначено лише орган місцевого самоврядування, при цьому ОСОБА_5 взагалі не притягнута до участі у справі. Отже, будь-який зв`язок між заявленими позовними вимогами та способом забезпечення позову, про який просить позивач відсутній.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про забезпечення позову у справі № 361/858/23 (провадження № 2/361/2028/23) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин