ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1705/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

13 січня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Мельничук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 20 жовтня 2021 року, відповідач взяв в борг у позивача грошову суму у розмірі 178 125,00 грн., про що було складено договір позики. Відповідно до умов вищевказаного договору, грошові кошти надавались відповідачу у строк до 25.10.2021 року. Позивачем було належно виконано умови договору позики та надано відповідачу грошові кошти. В строк повернення грошові кошти відповідачем повернуті не були у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 220 789,49 грн., яка складається з заборгованості за договором позики у розмірі - 178 125,00 грн., 3% річних у розмірі - 4 875,26 грн., та інфляційні витрати у розмірі 37 784,24 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач та представник позивач в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 20.10.2021 року, вбачається , що ОСОБА_1 , надав ОСОБА_2 , грошові кошти у розмірі 178 125,00 грн., зі строком повернення позики до 25.10.2021 року. Відповідно до п.2 договору позики, позика передається безпосередньо при підписанні сторонами цього договру готівкою.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

За правилами ст.525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Постанова судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року наголошує, що «Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».

Як передбачає ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак відповідач на день розгляду справи не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики та не повернув позивачу кошти.

За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, та той факт, що у визначений договором строк, відповідач грошові кошти не повернув, чим порушив умови договору позики, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики у розмірі 220 789,49 грн., яка складається з заборгованості за договором позики у розмірі - 178 125,00 грн., 3% річних у розмірі - 4 875,26 грн., та інфляційні витрати у розмірі 37 784,24 грн.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141, ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 13, 19, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-289, 353, 354 ЦПК України, на підставі ст. 202, 207, 525, 526, 530, 610-612, 625, 626, 1046, 1048 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 178 125,00 грн., 3% річних у розмірі 4 875,26 грн., та інфляційні витрати у розмірі 37 784,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2207,89 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Кулик