ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/8591/21 Номер провадження 22-ц/814/327/23Головуючий у 1-й інстанції Латка І.П. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2021 року, по справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкової території та комунальних послуг.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2021 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкової території та комунальних послуг.
В обґрунтування позову зазначає, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків здійснює технічну експлуатацію та обслуговування житлового фонду та щомісячно нараховує мешканцям будинків - військовослужбовцям та членам їх сімей - плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця.
Гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 , був переданий від Харківського університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, де і обліковуються на сьогоднішній день.
В даному гуртожитку мешкають військовослужбовці Збройних Сил України, у тому числі колишні, та члени їх сімей. Позивач забезпечує мешканців комунальними послугами, а саме утримання будинків (квартирна плата), споруд та прибудинкових територій, опалення (постачання теплової енергії), холодна вода та водовідведення, постачання та розподілу електричної енергії.
29 квітня 2014 року ОСОБА_2 було забезпечено житловим приміщенням для проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 02 червня 2014 року відповідачу було надано додаткове житлове приміщення кім. 213, шляхом приєднання до кімнати 211, 212.
В порушення вимог законодавства відповідач не сплачує за спожиті комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Сума заборгованості відповідача за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій та комунальні послуги станом на 30 квітня 2021 року складає 29626 грн 15 коп.
Позивач зазначає, що протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило, позивач продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу комунальних послуг, які надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварій та її наслідків.
Просив суд стягнути з відповідача на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та за комунальні послуги у розмірі 29626 грн 15 коп.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2021 року у задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкової території та комунальних послуг відмовлено за необґрунтованістю.
З цим рішенням не погодився Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків подав на вказане рішення апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував того, що вони належним чином надавали житлово-комунальні послуги, а відповідач, користуючись ними, проводив оплату не регулярно та не в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Позивач належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи, в тому числі на електронну адресу. Від представника позивача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи, шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті суду згідно ст. 128 ч. 11 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Отже, учасники справи, які не з`явилися до суду, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи.Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно з актом прийняття-передачі основних засобів від 29 грудня 2006 року, гуртожиток за адресою: Клочківська, 228 в м. Харкові, переданий від Харківського університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків.
Рішенням Квартино-експлуатаційного відділу м. Харкова про забезпечення військовослужбовців Харківського гарнізону житловими приміщеннями для проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від 29 квітня 2014 року та від 02 червня 2014 року ОСОБА_1 надано для проживання кімнати № 2-12, 2-11, 2-13 жилою площею 20,6 кв.м (а.с. 14-16).
Згідно з довідкою начальника КЕВ м. Харків №1412 від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 мешкає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (а.с. 8).
Згідно розрахунку заборгованості у гуртожитку КЕВ м. Харкова за вказаною вище адресою, відповідач за період з травня 2014 року до квітня 2021 року має заборгованість за комунальні послуги, зокрема за квартирну плату, опалення, холодну воду, водовідведення, електричну енергію, у загальному розмірі 29626,15 грн.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що ним надавались послуги з опалення, водовідведення, водопостачання та постачання електроенергією, договір між позивачем та відповідачем на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв не укладався. Тому підстави для стягнення заборгованості у визначеному КЕВ м. Харкова розмірі відсутні.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно із положеннями статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Крім того, пунктом 1.1 Положення про організацію Квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 (далі Положення), встановлено що це Положення визначає організацію та завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України.
Організація квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗСУ це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном.
Відповідно до п. 1.2 вказаного Положення до житлового фонду належать житлові будинки, гуртожитки, казарми поліпшеного планування (спеціально пристосовані казарми у розташуванні військової частини, які призначені для розміщення військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу служби за контрактом), готелі та інші будівлі, що включені до житлового фонду.
Пунктом 1.3 Положення визначено основні завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення. Одним із основних завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення є забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями. Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини).
Згідно із пунктом 7.8. Положення, гуртожитки створюються для тимчасового проживання військовослужбовців та працівників ЗС України:

для проживання одиноких військовослужбовців (житлові приміщення знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках);

для проживання військовослужбовців, які перебувають у шлюбі (житлові приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні сімей військовослужбовців).

Гуртожитки утримуються за рахунок плати, що вноситься мешканцями.

Відповідно до 8.2. Положення, комунальні послуги поділяються на:

комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Витрати енергоносіїв та комунальних послуг визначаються за показниками лічильників, а за їх відсутності - розрахунковим методом відповідно до нормативних документів.

Як убачається з матеріалів справи, і не оспорюється відповідачем, гуртожиток по АДРЕСА_1 , відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006, був переданий на баланс на експлуатацію Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, відповідач проживав у наданих йому кімнатах та користувався житлово-комунальними послугами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, він зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у аналогічній за обставинами справі № 6-2951цс15.
З урахуванням положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем в порушенням вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не було доведено того факту, що позивачем ОСОБА_1 фактично не отримувались або отримувались не в повному обсязі чи неналежної якості зазначені послуги.
Статтею 14 Закону № 2189-VIII передбачено поділ житлово-комунальних послуг залежно від порядку затвердження цін тарифів. Затвердження цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органу місцевого самоврядування; за статтею 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, а розмір плати розраховується, виходячи з розміру встановлених цін (тарифів) та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідачем всупереч процесуального обов`язку, ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було спростовано наявного у справі розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та не було надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, про те, що він споживав комунальні послуги у обсязі меншому, ніж про це зазначив позивач.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків підлягає задоволенню, а рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2021 року скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій та комунальні послуги станом за період з 01.05.2014 року по 30 квітня 2021 року в сумі 29626 грн. 15 коп.
Відповідно до ч.ч. 1,13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що позивач за подання позовної заяви сплатив 2270,00 грн. судового збору та 3405,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5675,00 грн., апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 5675,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харківзадовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.
Позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкової території та комунальних послуг задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (код ) заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкової території та комунальних послуг в сумі 29626 грн. 15 коп. (двадцять дев`ять тисяч шістсот двадцять шість гривень 15 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків () 5675,00 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень) в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08.03.2023 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: С.Б.Бутенко

О.В.Прядкіна