Єд. унік. № 243/2192/22
Провадження №2/243/138/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Старовецького В.І.,

за участю: секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу Голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що наказом № 87-к від 09 лютого 2022 року його було звільнено з посади начальника служби очисних споруд в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» згідно п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Вважає звільнення незаконним, вказав, що в кінці 2021 року КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було видано наказ про скорочення штату працівників. До переліку посад, які підлягають скороченню було включено і посаду начальника очисних споруд, оскільки службу очисних споруд та службу насосних станцій було об`єднано в одну службу водовідведення без прийняття відповідних рішень та проведення засідань комісій. В ході проведення об`єднання на вказану посаду було призначено ОСОБА_3 , оскільки останній на той час був начальником водовідведення комунальних насосних станцій, а позивач досяг пенсійного віку, тому нібито не мав потрібних навичок для зайняття вказаної посади.

01.12.2021 року усім робітникам, що підпадали під скорочення було видано повідомлення про можливе скорочення, але на той час він знаходився на лікарняному, а саме з 25.11.2021 до 08.12.2021 року. Вказане повідомлення йому було вручене 09.12.2021 року. Через два місяці було сформоване новий штатний розпис по службі, до якого ввели посаду начальника служби водовідведення та його заступника. Зазначає, що він пропрацював в КП «Словміськводоканал» на посаді начальника служби очисних споруд водовідведення багато років, має вищу профільну освіту. 31.12.2021 року на дільницю очисних споруд приїхав генеральний директор КП «Словміськводоканал» ОСОБА_4 , та усно повідомив його, що звільняти його у зв`язку із скороченням штату не будуть та залишать працювати. Однак 09.02.2022 року його було звільнено без роз`яснення причин, вважає, що діями керівника «Словміськводоканал» були порушені його право на працю та діюче законодавство.

З огляду на викладене, просив суд скасувати наказ про його звільнення, поновити на посаді начальника служби очисних споруд в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.02.2022 року до дня поновлення на роботі та стягнути завдану незаконним звільненням моральну шкоду у розмірі 30000 гривень.

Відповідач до суду надав відзив, в якому вказав, що позивачемне наведено жодної підстави, крім емоційного незадоволення незаконності його звільнення. Вважає, що звільнення відбулося з додержанням вимог діючого законодавства, а саме - повідомлено первинну профспілкову організацію про заплановане скорочення чисельності або штату працівників; видано наказ про скорочення чисельності або штату працівників; попереджено працівників про наступне вивільнення, запропоновано переведення на іншу роботу; отримано згоду виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівників; проінформовано місцевий центр зайнятості про заплановане вивільнення працівників; звільнено працівників. Зазначені етапи підтверджуються документами, копії яких долучаються до відзиву. Обмеження щодо вивільнення та переважне право на залишення на роботі відносно ОСОБА_1 відсутні. Вважає позов не обґрунтованим та безпідставним.

В подальшому позивачем було надані додаткові уточнення, відповідно до яких він вказав, що на службі очисних споруд працювало 12 осіб, які були пенсіонерами і начальник скоротив саме посади які займали люди пенсійного віку що є дискримінацією у сфері праці.

Крім цього вказав, що ним було написано заяву та надано начальнику відділу кадрів підприємства ОСОБА_5 про переведення його на іншу посаду, а саме на заступника начальника служби водовідведення, але його заяву так і не розглянули, та висновків щодо розгляду його заяви так і не було йому представлено. Вважає, що він мав переважне право у залишенні на посаді начальників служб, оскільки має профільну освіту з «Водопостачання та водовідведення» та великий досвід роботи, більше 39 років. Крім того, вказує на те, що при звільненні начальника служби ОСОБА_6 02.02.2022 року, йому не запропонували його посаду, хоча звільнили його пізніше, а саме 10.02.2022 року. Вважає, що відповідачем було порушено процедуру його звільнення із вказаної посади із грубим порушенням законодавства про працю, просив стягнути завдану незаконним звільненням моральну шкоду у розмірі 30000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладені ним, в позовній заяві та уточненнях. Просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» Смирнов О.В. в судовому засіданні заперечував проти позовним вимог позивача. Надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві. Додатково пояснив, що не може підтвердити доказами факт стосовно того, чи приймалося рішення щодо реорганізації на підприємстві власником підприємства - Слов`янською міською радою. Крім цього вказав, що наказом № 28 від 03.02.2022 року було затверджено остаточний розпис штатних посад. Пояснив також, що наказу про підпорядкування служби очисних споруд службі водовідведення немає, посаду заступника начальника водовідведення, яку пропонували ОСОБА_1 планували ввести в штатний розпис, але на початку лютого 2022 року такої посади в штатному розписі підприємства не було. Рішення щодо розгляду заяви ОСОБА_1 керівником підприємства не приймалося. Рішень щодо економічного обґрунтування стосовно реорганізації підприємства та у зв`язку з цим скороченням посад та звільнення працівників, відповідачем не приймалися. Пояснити які відбулися зміни в організації виробництва і праці на підприємстві крім того, що були скорочені посади та звільнені працівники він не може. Причиною звільнення працівників було скрутне матеріальне становище на підприємстві.

Крім наданих до суду, інших доказів, стосовно підстав реорганізації підприємства та відповідно звільнення позивача у відповідача не має. Вказав, що посада «Тракторист» була єдиною вільною посадою на підприємстві та її пропонували усім працівникам, які підлягали скороченню. Вважає, що підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за надання суду завідомо неправдивих свідчень, в судовому засіданні пояснив, у що КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» він працює на посаді менеджера з персоналу. Розробками штатних розписів, виплат заробітних плат та інше займається планово економічний відділ, зазначив що реорганізація та скорочення штату у КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» відбулася з приводу скрутного становища на підприємстві в частині виплати заробітної плати працівникам. Вказав, що в лютому 2022 року, точну дату не пам`ятає, за дорученням керівництва він запропонував позивачу ОСОБА_1 написати заяву на заміщення посади заступника начальника служби водовідведення, на що останній написав заяву та передав йому, а в подальшому через секретаря генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» свідок передав заяву ОСОБА_1 керівнику підприємства. Вказав на те, що коли секретар повернула йому папку для підпису документів, зазначеної заяви в ній не було. В подальшому ОСОБА_1 було звільнено за скороченням штату, свідку не відомо чому не було вирішено питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 . Крім цього вказав, що реорганізація на підприємстві відбулася шляхом об`єднання всіх служб та підпорядкування їх саме до служби водовідведення, на посаді якої знаходиться особа, яка і раніше займала посаду служби водовідведення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до Диплому з приміткою «із відзнакою», ОСОБА_1 в 2001 році закінчив Донбаську державну академію будівництва і архітектури та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Водопостачання та водовідведення» за кваліфікацією інженера будівельника.

Згідно копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 , останній займав посаду начальника очисних споруд з 03 жовтня 1984 року по 30 квітня 2021 року. 30 квітня 2021 року був звільнений із займаної посади за ст. 38 КЗпП України. Після чого 14 травня 2021 року був прийнятий на посаду начальника очисних споруд КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» та працював на посаді по 10.02.2022 року.

Відповідно до грамоти наданої директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» ОСОБА_1 отримав подяку за багаторічну сумлінну працю, відповідальне виконання посадових обов`язків протягом 39 років роботи.

Наказом № 87-к від 09 лютого 2022 року виданого генеральним директоров КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату» ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника служби очисних споруд 10.02.2022 року, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату та відмовою від переведення на іншу посаду. Пунктом 2 вказаного наказу вказано, щодо надання вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. Пункт 3 вказаного наказу передбачає виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 23 календарних дня невикористаної відпустки.

30.11.2021 року начальником юрвідділу КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було затверджено персональне попередження відповідно до наказів № 204 від 08.11.2021 року та № 206 від 08.11.2021 року щодо здійснення скорочення штатів у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Відповідно до наказу КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» №204 від 08.11.2021 року «Про скорочення штату працівників та змін до штатного розпису підприємства» виведено штатну одиницю начальника служби очисних споруд (1 штатна одиниця). Крім того, пунктом 2 вказаного наказу зазначено, що службу очисних споруд перейменовано у дільницю очисних споруд та включено до служби водовідведення. Пункт 3 вказаного наказу передбачає доручення начальнику ПЕВ внести у штатний розпис відповідні зміни та ввести його у дію після закінчення двомісячного строку попередження працівників після їх звільнення. Пункт 4 вказаного наказу передбачає доручення менеджеру з персоналу у встановленому законом порядку повідомити працівників, які займають зазначені штатні одиниці, про майбутнє звільнення, а також скласти перелік вакантних посад (професій) для пропозиції їх зазначеним працівникам. Пункт 5 вказаного наказу передбачає доручення начальнику служби водовідведення спільно з ПЕВ внести відповідні зміни у Положення про підрозділ Служба водовідведення та Посадової інструкції робітників підрозділу. До вказаного наказу надано додаток № 1, щодо ознайомлення із вказаним наказом, розрахований на 18 підписів, в ньому містяться 17 підписів працівників, підпис ОСОБА_1 у вказаному додатку відсутній. В подальшому із вказаним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено 09.12.2021 року, про що мається його особистий підпис.

Відповідно до листа генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» № 2199/05 від 05.11.2021 року, скерованого до профспілкового центру працівників житлово комунального господарства, місцевої промисловості та побутового обслуговування населення України, повідомлено, що з метою оптимізації роботи КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» планується протягом листопада 2021 року по лютий 2022 року, провести зміни в організації виробництва і праці, скорочення штатів працівників та внесення змін до структури управління і штатного розпису. Крім цього, зазначено, що зміни у штатному розписі не вплинуть на технологічний процес з очищення та реалізації питної води, прийому та очищення стоків.

Відповідно до листа генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» № 2200/05 від 05.11.2021, скерованого директору міського центру зайнятості, повідомлено, що з метою оптимізації роботи КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» планується протягом листопада 2021 року по лютий 2022 року, провести зміни в організації виробництва і праці, скорочення штатів працівників та внести зміни в організації виробництва і праці.

Відповідно до Переліку вакантних посад станом на 01.12.2021 року в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» існувала посада «Тракторист», яка була запропонована, зокрема ОСОБА_1 . Останній 09.12.2021 року вказав, що зазначена посада йому не підходить.

Відповідно до персонального попередження 09.12.2021 року ОСОБА_1 було попереджено про скорочення штату КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», про що останній поставив свій підпис.

Відповідно до подання генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» скерованого голові профспілкової організації КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було запропоновано розглянути питання, щодо скорочення штату КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», до вказаних посад, які підлягали скороченню входила також посада начальника служби очисних споруд, на якій працював ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу № 111 засідання профспілкового комітету від 15.11.2021 року, було прийнято рішення, яким не рекомендовано об`єднувати службу очисних споруд та службу водовідведення, службу водопостачання та з службою водозабору і фільтрувальної станції, так як це різні по технологічному процесу служби, на цих службах повинні бути начальники та майстри, котрі контролюють технологічний процес та відповідають за нього. Рекомендували переглянути штат, котрий знаходиться в будівлі адміністрації та переглянути їх оклади та численність. Пропонували сісти за стіл переговорів та знайти компроміс між адміністрацією та працівниками.

Відповідно до витягу з протоколу № 112 засідання профспілкового комітету від 29.11.2021 року, на засіданні якого розглядалося питання, щодо скорочення штату, відповідно до подання генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», було вирішено скоротити штат працівників підприємства.

Відповідно до витягу з протоколу № 113 засідання профспілкового комітету від 29.12.2021 року, на засіданні якого розглядалося питання, щодо скорочення штату, було включено окрім інших служб КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» - службу очисних споруд. Так, пропонувалося скоротити 10 одиниць служби очисних споруд ( поіменно): ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Прізвище ОСОБА_1 у вказаному списку поданому на скорочення відсутнє, як і відсутня його посада начальника служби очисних споруд, за висновком вказаного засідання, було ухвалено рішення про скорочення штату за списком.

Відповідно до штатного розпису затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» 26.10.2021 року, КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» мало 16 структурних підрозділів, з яких: Адміністрація 14,5 одиниць посад, бухгалтерія 6 одиниць посад, планово економічний відділ 2 одиниці посад, юридичний відділ 3 одиниці посад, виробничо технічний відділ 10 одиниць посад, відділ приладів комерційного обліку 5 одиниць посад, служба водопостачання 50 одиниць посад, служба водозабору і фільтрувальної станції 52 одиниць посад, служба водовідведення 90 посад, служба очисних споруд 41 одиниця посад, служба водозниження 18 одиниць посад, хіміко бактерологічна лабараторія 14 одиниць посад, енергетична служба 21 одиниця посад, автотранспортна служба без зазначення загальної кількості одиниць посад, ремонтно будівельна дільниця 11 одиниць посад, служба реалізації 44 одиниці посад. Разом по підприємству - 431,65 одиниць посад.

Відповідно до наказу № 35 від 09.02.2022 року «Про внесення змін до штатного розпису» виведено із штатного розпису Служби водовідведення очисні споруди з 11.02.2022 року, начальника служби - 1 штатну одиницю.

Відповідно до штатного розпису від 03.02.2022 року, затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» 04.02.2022 року, станом на 03.02.2022 року Служба водопостачання мала 81 одиницю посад, на 04.02.2022 року Служба водопостачання мала 80 посад.

Відповідно до штатного розпису від 03.02.2022 року, затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» станом на 10.02.2022 року до структурного підрозділу Служба водовідведення у графі очисні споруди була в наявності, зокрема посада начальника служби - 1 штатна одиниця. Станом на 11.02.2022 року в графі очисні споруди посада начальника служби відсутня.

Відповідно до наказу № 24 від 31.01.2022 року «Про введення в дію штатного розпису підприємства» введено в дію штатний розпис від 01.02.2022 року, визнано таким, що втратив чинність в частині щодо штатного розпису з 01.02.2022 року наказ «Про введення в дію організаційної структури управління та штатного розпису підприємства від 31.12.2021 року № 414-к.

Відповідно до наказу № 27 від 02.02.2022 року «Про введення в дію штатного розпису підприємства» введено в дію штатний розпис від 03.02.2022 року, визнано таким, що втратив чинність в частині щодо штатного розпису з 03.02.2022 року наказ «Про введення в дію організаційної структури управління та штатного розпису підприємства від 31.01.2022 року № 24.

Відповідно до наказу № 28 від 03.02.2022 року «Про введення в дію штатного розпису підприємства» визнано таким, що втратив чинність наказ № 27 від 02.02.2022 року та введено в дію організаційну структуру управління КП «Словміськводоканал» та штатний розпис з 03.02.2022 року.

Відповідно до штатного розпису, затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» 03.02.2022 року, КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» налічувало 16 структурних підрозділів, з яких: Адміністрація 10,5 одиниць посад, бухгалтерія 5 одиниць посад, планово економічний відділ 2 одиниці посад, юридичний відділ 3 одиниці посад, виробничо технічний відділ 10 одиниць посад, відділ постачання 3 одиниці посад, відділ приладів комерційного обліку 5 одиниць посад, служба водопостачання 81 одиниць посад, служба водозабору і фільтрувальної станції 52 одиниць посад, служба водовідведення 116 посад до якої входить служба очисних споруд, та відповідно має місце посада начальника служби 1 одиниця та дописано від руки 0, хіміко бактерологічна лабараторія 13 одиниць посад, енергетична служба 19 одиниця посад, автотранспортна служба 44,15 одиниць посад, ремонтно господарська служба 20 одиниць посад, служба реалізації 36 одиниці посад. Разом по підприємству було 366,65 одиниць посад.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до наказу № 28 від 03.02.2022 року було затверджено остаточний штатний розпис, в якому існувала служба водовідведення, яка складається, зокрема із посади начальника служби водовідведення та його заступника. Тобто пояснення представника відповідача у судовому засіданні стосовно того, що посада заступника начальника водовідведення була виведена із штату на початку лютого не відповідає дійсності.

При дослідженні вищезазначених штатних розписів вбачається, що станом на 03.02.2022 року було затверджено новий штатний розпис, в якому служба очисних споруд була підрозділом служби водовідведення та посада начальника очисних споруд була скорочена, але відповідачем не надано суду доказів відповідно до яких, таке скорочення відбулося, та відповідно до яких служба очисних споруд стала підвідомчою службі водовідведення.

Відповідно до наказу № 44 від 18.02.2022 року, «Про внесення змін до штатного розпису» введено у штатний розпис Відділу приладів комерційного обліку з 21.02.2022 року техніка з експлуатації мереж і споруд ВКГ 6 штатних одиниць, виведено із штатного розпису Служби реалізації з 21.02.2022 року 6 штатних одиниць контролерів водопровідного господарства.

Крім цього в судовому засіданні було досліджено наказ КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» від 29.12.2016 року, щодо переведення на посаду начальника служби водовідведення ОСОБА_3 . Досліджена особова картка ОСОБА_3 , з якої вбачається, що останній має вищу освіту, а саме у 2000 році закінчив Слов`янський державний педагогічний інститут, спеціальність «Трудове навчання, металообробка». Відповідно до наказу № 400 к від 28.12.206 року займав посаду начальника дільниці служби водопостачання водопровідних мереж, а з 29.12.2016 року начальника служби водовідведення.

Відповідно до наказу № 126-к від 13.05.2021 року виданого КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», ОСОБА_1 з 14.05.2021 року було прийнято начальником очисних споруд КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал».

Відповідно до особової картки працівника, заведеної на ОСОБА_1 , останній має вищу освіту, закінчив Донбаську державну академію о 2001 році, має спеціальність за дипломом «Водопостачання та водовідведення» кваліфікацію «Інженер будівельник». Станом на 13.05.2021 року мав загальний стаж 30 років.

Згідно розрахункового листка за грудень 2021 року КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», за грудень 2021 року ОСОБА_1 нараховано: днів 16; годин 126,20; оплата по посадовому окладу (погодинний) 1262,00 гривень.

Згідно розрахункового листка за січень 2022 року КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», за січень 2022 року ОСОБА_1 нараховано: днів 19; годин 151,80; оплата по посадовому окладу (погодинний) 17440,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.2, 7.1, 12.1 статуту КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» від 02 жовтня 2019 року, підприємство створено на базі комунальної власності територіальної громади міста, підпорядковується Слов`янській міській раді та її виконавчому комітету. Засновником (власником) підприємства є Слов`янська міська рада. Власник має право приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію підприємства. Ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення підприємства здійснюється з дотриманням вимог законодавства за рішенням власника. При реорганізації і ліквідації підприємства працівникам, які звільняються, гарантується дотримання їх прав і інтересів відповідно до трудового законодавства України.

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» є Слов`янська міська рада Донецької області .

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України слідує, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим зокрема при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору. Такими підставами, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40, ч. 4 ст. 36 КЗпП України).

Статтею 40 КЗпП України визначений вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Так, п. 1 ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 27.06.2012 року в справі №6-65цс12, ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п.1 ч.1ст.40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч.2 ст.40, ст. ст.42, 43, 49-2 КЗпП України.

Статтею 42 Кодексу передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до роз`яснень в п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №9 від 09.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в Постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберіглося його попереднє місце роботи.

Частиною 1 статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником (ч. 2 ст. 43 КЗпП України).

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності (ч. 3 ст. 43 КЗпП України).

Відповідно до ч. 8 ст. 43 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

09 листопада 2021 року подання генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було скеровано голові профспілкової організації КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було запропоновано розглянути питання, щодо скорочення штату КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», до вказаних посад, які підлягали скороченню входила також посада начальника служби очисних споруд, на якій працював ОСОБА_1 . При дослідженні в судовому засідання витягів з протоколів засідань профспілок № 11 від 15.11.2021 року, а також № 112 від 29.11.2021 року було встановлено що при засіданні яке відбулося 15.11.2021 року на порядку денному було питання, щодо об`єднання служб водного господарства, які діяли в окремому вигляді на підприємстві, та за рахунок їх об`єднання - скорочення штату. Зазначені питання були розглянуті, та комісія відмовила у задоволенні подання. В подальшому на засіданні профспілки від 29.11.2021 року було вирішено питання про скорочення штату.

По факту до суду були представлені лише накази про зміни у штатному розписі та самі штатні розписи, без документів стосовно рішень, які передували такому скороченню.

Крім цього, відповідно до витягу з протоколу № 113 засідання профспілкового комітету від 29.12.2021 року, на засіданні якого розглядалося питання, щодо скорочення штату, було включено, зокрема інших служб КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» - службу очисних споруд. Так, пропонувалося скоротити 10 одиниць служби очисних споруд (поіменно): ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Прізвище ОСОБА_1 у вказаному списку поданому на скорочення відсутнє, як і відсутня його посада начальника служби очисних споруд. Крім цього суд звертає увагу на те, що за висновком вказаного засідання, було ухвалено про скорочення штату за списком.

Отже, з вищевикладеного слідує, що первинна профспілкова організація, яка діє на даному підприємстві, не надавала згоди на скорочення посади начальника служби очисних споруд, яку займав ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд виходить з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

У статті 42 КЗпП України зазначено перелік підстав, за якими перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається конкретним працівникам.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. І лише при відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Як слідує з наказу КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» № 87-к від 09 лютого 2022 року «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату», ОСОБА_1 було звільнено згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників та відмовою переведення на іншу посаду. Відповідно до Переліку вакантних посад станом на 01.12.2021 року в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» існувала посада «Тракторист», яка була запропонована, зокрема ОСОБА_1 . Останній 09.12.2021 року вказав, що зазначена посада йому не підходить.

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 у лютому 2022 року, напередодні його звільнення, запропонували посаду заступника начальна служби водовідведення, про що ним було написано заяву на переведення на вказану посаду, але вказана заява так і не була розглянута керівництвом КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», про що в судовому засіданні також засвідчив свідок ОСОБА_7 . Крім цього відповідно до пояснень представника відповідача, останній вказав, що зазначена посада була тільки на розгляді керівництва підприємства, але її так і не запровадили. Хоча судом встановлено, що наказом № 28, на який посилався відповідач в своїх поясненнях, було затверджено остаточний штатний розпис на підприємстві, та посада заступника начальника служби водовідведення існувала у вказаному штатному розписі.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у період з 03 жовтня 1984 року по 10.02.2022 року працював на посаді начальника очисних споруд КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», має вищу профільну освіту, має подяки за сумлінну працю, та відповідний досвід.

Суд звертає увагу, що під час звільнення позивача відповідачем не було дотримано вимог ст. 49-2 КЗпПУ та не виконано належним чином його обов`язку щодо працевлаштування працівника, оскільки хоча і було запропоновано наявну на підприємстві посаду заступника начальника служби водовідведення, але не вирішено питання щодо призначення ОСОБА_1 на вказану посаду враховуючи його досвід, кваліфікацію, освіту, тощо.

Суд приходить до переконання, що відповідачем не було надано доказів відповідно до яких вбачалися ознаки змін в організації виробництва підприємства, які передували скороченню і таким чином відповідачем не доведено, що у відповідача дійсно були зміни в організаційній структурі підприємства, які обумовлювали необхідність скорочення штату та не доведено, що позивачу під час попередження про звільнення були запропоновані інші посади, крім посада тракториста.

Підсумовуючи всі наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до переконання про незаконність звільнення позивача та обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

З огляду на вищезазначене суд встановив, що трудові права позивача було порушено, з посади його звільнено незаконно, що у сукупності з іншими порушеннями трудового законодавства, зазначеними вище, є підставою для висновку суду про грубе порушення роботодавцем трудових прав позивача, які підлягають судовому захисту, з огляду на що наказ КП «Словміськводоканал» № 87-к від 09 лютого 2022 року «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату» 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

За змістом положення ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 18 своєї Постанови від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнений без законних підстав або з порушенням установленого порядку працівник не поновлюється на попередній роботі лише у випадку, коли поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації. Таким чином скорочення штатної одиниці у продовжуючому свою діяльність КП «Словміськводоканал» не є перешкодою для поновлення працівника на роботі.

Відповідно до положення ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства.

Отже, визнаючи звільнення позивача з роботи незаконним, суд повинен вирішити питання про його поновлення на роботі та визначити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказана норма є імперативною.

Зважаючи на те, що судом встановлено, що позивача було звільнено без законної підстави, він підлягає поновленню на попередній роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 лютого 2022 року, який є наступним робочим днем, по дату ухвалення рішення 19 січня 2023 року.

Відповідно до вимог розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, середній заробіток визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи, що передували події, якою пов`язана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців дні на число відпрацьованих робочих днів.

Робочі дні за період з 11 лютого 2022 року по 19 січня 2023 року складають 241 днів.

Згідно розрахункових листків за грудень 2021 року, січень 2022 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 858,85 гривень відпрацьовані дні за грудень 2021 року 16 днів + відпрацьовані дні за січень 2022 року 19 днів, що складає 35 днів. Заробітна плата за грудень 2021 року 12620 грн. + заробітна плата за січень 2022 року 17440 грн. складає 30060 грн., 30060/35 = 858,85 грн.

Тоді розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 лютого 2022 року по 19 січня 2023 року становить: 858,85 гривень х 241 робочих днів = 206982,85 грн.

Зазначена сума повинна бути зменшена на суму виплаченої позивачеві вихідної допомоги, тобто на 17634,37 грн. (відповідно до розрахункового листка за лютий 2022 року).

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу 189348,48 гривень.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Окрім того, у відповідності до положень ч.7 ст.235 КЗпП України та п. 4 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі. Підстав для допущення до негайного виконання рішення в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не вбачається, оскільки згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України лише рішення про стягнення заробітної плати підлягають негайному виконанню, в той час як виплата працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є заробітної платою у розумінні ст. 94 КЗпП України.

Щодо вимоги позивача про стягнення відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України.

Так, згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Підсумовуюче вище вказане суд вважає, що незаконне звільнення є порушенням прав позивача на працю, яке сталось з вини підприємства.

В обґрунтування позивачем завданої йому шкоди, він лише вказує, що незаконні дії відповідача, щодо його звільнення призвели до життєвих змін, які полягали у втраті заробітку, завдану моральну шкоду він оцінює у 30000 грн.

При визначенні розміру завданої моральної шкоди, суд вважає доведеним той факт, що через втрату роботи в житті позивача відбувались вимушені зміни, які полягали у втраті заробітку, що не могло не відобразитись на його емоційному стані та психологічній рівновазі.

Тому враховуючи вимушеність змін, що настали у житті позивача у зв`язку з неправомірними діями відповідача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 3000 гривень, що є достатньою компенсацією моральної шкоди, спричиненої порушенням його трудових прав відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, з відповідача на корись Держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 5-1, 21, 40, 42, 49-2, 235 КЗпП України, ст.15 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76 - 81, 141, 263 - 265 ЦПК України,

суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» № 87-к від 09 лютого 2022 року «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату» 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з посади начальника служби очисних споруд згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в Комунальному підприємстві Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» (ідентифікаційний код юридичної особи 35420080, місцезнаходження: 84100, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Вчительська, 9) на посаді начальника служби очисних споруд з 11 лютого 2022 року.

Стягнути з комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» (ідентифікаційний код юридичної особи 35420080, місцезнаходження: 84100, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Вчительська, 9) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 лютого 2022 року по день ухвалення судом рішення 189348 (сто вісімдесят дев`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 48 копійок, з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.

Стягнути з комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» (ідентифікаційний код юридичної особи 35420080, місцезнаходження: 84100, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Вчительська, 9) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , грошовий еквівалент спричиненої моральної шкоди у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у відповідності до положень ч.7 ст.235 КЗпП України та п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України.

Стягнути з комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» (ідентифікаційний код юридичної особи 35420080, місцезнаходження: 84100, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Вчительська, 9) на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2023 року.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький