Номер провадження 2/754/664/23
Справа №754/4838/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2023 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

за участі:

відповідачів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа:Комунальне підприємство з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва, про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В:

27.06.2022 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , за участі третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира розташована на 13 -ому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат, ванної вбиральні, коридору, кухні, комори та двох лоджій. Загальна площа 69,9 кв. м, висота стелі 2,6 м. 20.08.2021 відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 . 26.08.2021 складено Акт про залиття, яким встановлено причину залиття квартири АДРЕСА_3 , причину виявлено бригадою (заявка № 7718995 від 20.08.2021), а саме з верху , в квартирі АДРЕСА_4 лопнула гнучка підводка холодного водопостачання на кухні, що знаходиться в зоні експлуатаційної відповідальності власників квартири АДРЕСА_4 . Власниками квартири АДРЕСА_5 є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 27.11.2021 ФОП « ОСОБА_7 » надіслав на адресу відповідачів повідомлення про день, час та місце проведення огляду пошкоджень оздоблення внаслідок спричиненого залиття квартири АДРЕСА_3 . 02.12.2021 був проведений огляд пошкоджень оздоблення внаслідок спричиненого залиття квартири АДРЕСА_3 , яке трапилося 20.08.2021. 13.12.2021 ФОП « ОСОБА_7 » складено звіт № 90/21 про оцінку збитків від 13.12.2021. Згідно звіту, розмір майнової шкоди становить - 99 226,00 грн. 13.06.2022 представником позивача адвокатом Ясинецьким О.А. надіслано на адресу відповідачів претензію про відшкодування шкоди внаслідок залиття в сумі 102 866,00 грн. Відповідачі відповідь на претензію не надали. У зв`язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 99 226,00 грн., вартість проведення акту залиття від 26.08.2021 в розмірі 140,00 грн., вартість складання звіту № 90/21 про оцінку збитків від 13.12.2021 в розмірі 3 500,00 грн. витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 992,40 грн.

04 липня 2022 року Деснянським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, з призначенням справи до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Виходячи з положень ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися в той же час подали клопотання про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Таким чином, вислухавши учасника цивільного процесу, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, і визнання позовних вимог відповідачами, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира розташована на 13 -ому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат, ванної вбиральні, коридору, кухні, комори та двох лоджій. Загальна площа 69,9 кв. м, висота стелі 2,6 м. 20.08.2021 відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 . 26.08.2021 складено Акт про залиття, яким встановлено причину залиття квартири АДРЕСА_3 , причину виявлено бригадою (заявка № 7718995 від 20.08.2021), а саме з верху, в квартирі АДРЕСА_4 лопнула гнучка підводка холодного водопостачання на кухні, що знаходиться в зоні експлуатаційної відповідальності власників квартири АДРЕСА_4 . Власниками квартири АДРЕСА_5 є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 27.11.2021 ФОП « ОСОБА_7 » надіслав на адресу відповідачів повідомлення про день, час та місце проведення огляду пошкоджень оздоблення внаслідок спричиненого залиття квартири АДРЕСА_3 . 02.12.2021 був проведений огляд пошкоджень оздоблення внаслідок спричиненого залиття квартири АДРЕСА_3 , яке трапилося 20.08.2021. 13.12.2021 ФОП « ОСОБА_7 » складено звіт № 90/21 про оцінку збитків від 13.12.2021. Згідно звіту, розмір майнової шкоди становить - 99 226,00 грн. 13.06.2022 представником позивача адвокатом Ясинецьким О.А. надіслано на адресу відповідачів претензію про відшкодування шкоди внаслідок залиття в сумі 102 866,00 грн. Відповідачі відповідь на претензію не надали.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що з вини відповідача відбулося залиття квартири позивача з квартири відповідача, яка розташована поверхом вище, внаслідок чого їй завдано матеріальних збитків.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16.

На підтвердження причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою матеріальною шкодою позивачем надано Акт про залиття, яким встановлено причину залиття квартири АДРЕСА_3 , причину виявлено бригадою (заявка № 7718995 від 20.08.2021), а саме з верху, в квартирі АДРЕСА_4 лопнула гнучка підводка холодного водопостачання на кухні, що знаходиться в зоні експлуатаційної відповідальності власників квартири АДРЕСА_4 .

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою позивачу матеріальною шкодою.

Судом встановлено, що в результаті залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке відбулось з вини відповідачів, позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 99 226,00 грн.

Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири повністю.

При визначенні розміру відшкодування, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд приходить висновку про стягнення з відповідачів солідарно стягненню витрати на оплату проведення оцінки залиття у розмірі 3 500,00 грн., вартість складення акту залиття в розмірі 140,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

На підтвердження понесених витрат, позивач надав підтверджуючи документи стосовно понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд доходить висновку, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 992,40 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа:Комунальне підприємство з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва, про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 99226,00 грн. - матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 140,00 грн. - вартість складення акту про залиття, 3500,00 грн. - вартість звіту оцінки, та понесені по справі судові витрати: 992,40 грн. суму сплаченого судового збору та 20000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран