Справа № 463/8251/22
У Х В А Л А

судового засідання

03 лютого 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Донченко Ю.В.

при секретарі Назарквич Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника Державного бюро розслідувань Свистунова А.В. про відвід судді Зими І.Є. у справі №463/ 8251/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Державного бюро розслідувань, Офісу генерального прокурора про відшкодування моральної та майнової шкоди,-

встановив:

у провадженні судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Державного бюро розслідувань, Офісу генерального прокурора про відшкодування моральної та майнової шкоди.

31.01.2023 на адресу суду скеровано заяву про відвід головуючому судді Зимі І.Є. на підставі п.п.1,5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Як підставу для відводу зазначає ту обставину, що дочка судді Зими І.Є. була працівником ДБР, а саме: ОСОБА_2 працювала у ДБР на посаді головного спеціаліста відділу міжнародно-правового співробітництва Управління міжнародного співробітництва та зовнішніх комунікацій ДБР. На вказану посаду вона була призначена за результатами конкурсу 17.08.2018 та звільнена за угодою сторін з 27.02.2020, що може викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вважає, що дії судді можуть бути упередженими, просить відвести суддю Зиму І.Є. у розгляді справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2023 року, визнано відвід, заявлений представником Державного бюро розслідувань Свистуновим А.В. необґрунтованим. Передано заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2023 року дана заява про відвід судді Зими І.Є. передана судді Донченко Ю.В. для розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ознайомившись із вказаною вище заявою про відвід судді Зими І.Є., оглянувши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення відводу немає.

Перелік підстав для відводу судді передбачений ст. 36 ЦПК України.

Представник Державного бюро розслідувань Свистунов А.В. у заяві про відвід зазначає, що дочка судді Зими І.Є- Зима Л.С. була працівником ДБР на посаді головного спеціаліста відділу міжнародно-правового співробітництва Управління міжнародного співробітництва та зовнішніх комунікацій ДБР. На вказану посаду вона була призначена за результатами конкурсу 17.08.2018 та звільнена за угодою сторін з 27.02.2020, що може викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Оазом з тим, в заяві про відвід судді Зими І.Є зазначено, що її дочка власне працювала в Державному бюро розслідувань, однак звільнена з 27.02.2020 року, що підтверджується Наказом №103-ОС від 18.02.2020, який долучений до матеріалів зазначеної справи.

Оскільки наведені представником ДБР обставини, а саме факт роботи дочки судді Зими І.Є. стосуються того, що остання була звільнена з 27.02.2020 року, тому не можуть бути підставою для відводу судді у розумінні пунктів 1,5 частини першої статті 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність судді у розгляді даної справи.

Доказів, які б підтверджували пряму чи побічну заінтересованість судді матеріали справи не містять, а наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про упередженість судді у результаті розгляду справи.

Навпаки, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява представника Державного бюро розслідувань Свистунова А.В. про відвід судді Зими І.Є безпідставна і не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 247 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви представника Державного бюро розслідувань Свистунова А.В. про відвід судді Зими І.Є. у справі справі №463/ 8251/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Державного бюро розслідувань, Офісу генерального прокурора про відшкодування моральної та майнової шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. В. Донченко