Ухвала

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 372/4474/13-ц

провадження № 61-949ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування зазначав, що він виступав майновим поручителем у справі за позовом ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким він надав в заставу (іпотеку) належні йому земельні ділянки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі

№ 372/4474/13-ц на ці земельні ділянки звернуто стягнення та визначено спосіб звернення стягнення - реалізацію вказаного предмета іпотеки через прилюдні торги.

Однак рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі

№ 372/3464/13-ц від 12 січня 2015 року визнано недійсними договори, на підставі яких ним набуто право власності на земельну ділянку 14,85 га, кадастровий номер :05:028:0101, та визнано недійсним відповідний державний акт, земельна ділянка повернута в постійне користування ДП «Київське лісове господарство».

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу, в іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 26 червня 2015 року рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

На підставі вказаних судових рішень відомості про нього, як про власника зазначеної земельної ділянки, виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Тобто, право власності на указану земельну ділянку, що була предметом іпотеки, у нього відсутнє. Він подав до відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС МЮУ три заяви у виконавчих провадженнях ВП № 47245260,

ВП № 60722791 та ВП № 65075084 про скасування арешту та скасування/виключення записів про арешт нерухомого майна з відповідного державного реєстру, а також виключення інформації щодо нього з Єдиного реєстру боржників щодо ВП № 60722791 та ВП № 65075084. Однак, відділ примусового виконання рішень департаменту ДВС МЮУ на його заяви відповіді не надав, зміни у відповідні реєстри не вніс. За викладених обставин, просив суд визнати бездіяльність щодо невчинення дій за його заявами у виконавчих провадженнях ВП № 47245260, ВП № 60722791 та

ВП № 65075084 незаконною, скасувати арешт на земельну ділянку, накладений у рамках виконавчого провадження ВП № 47245260, та виключити відомості про нього як боржника з Єдиного реєстру боржників у виконавчих провадженнях ВП № 60722791 та ВП №65075084.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня

2022 року скаргу задоволено.

Визнано бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невчинення дій за заявами ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях

ВП № 47245260, ВП № 60722791 та ВП № 65075084 незаконною.

Скасовано арешт, накладений на земельну ділянку з кадастровим номером :05:028:000101, що належала боржнику ОСОБА_1 , постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А. Л. від 10 квітня 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 47245260.

Виключено відомості про ОСОБА_1 як боржника з Єдиного реєстру боржників у виконавчих провадженнях ВП № 60722791 та ВП № 65075084.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня

2022 року залишено без змін.

У січні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що виконавчий лист Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі № 372/4474/13-ц неодноразово перебував на примусовому виконанні, і на підставі якого були відкриті виконавчі провадження ВП № 47245260,

ВП № 60722791 та ВП № 65075084.

У рамках ВП № 47245260 державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та внесено до Єдиного реєстру боржників дані про

ОСОБА_1 як про боржника.

Постановою державного виконавця від 28 квітня 2021 року виконавчий лист Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі № 372/4474/13-ц було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня

2021 року в задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року скасовано, заяву

ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено, виконавчий лист Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року у цивільній справі

№ 372/4474/13-ц визнано таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з пунктом 5 частини першої 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (частина перша статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

У частині четвертій статті 59 Закону України вказано підстави для зняття виконавцем арешту з майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням того, що виконавчий лист № 372/4474/13-ц визнано таким, що не підлягає виконанню, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для зняття арешту, накладеного на земельну ділянку та виключення відомостей про

ОСОБА_1 , як боржника з Єдиного реєстру боржників.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, якими вирішено питання про задоволення скарги на дії державного виконавця, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Обухівського районного суду Київської області

від 17 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 21 грудня 2022 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович