Справа № 167/45/23
Номер провадження 2-з/167/1/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 січня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Оніщук О. В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб та визнання права власності на майно

в с т а н о в и в :

17 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держпродспоживслужби у Волинській області, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу трактора моделі DW244В, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати державну реєстрацію права власності на трактор та у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по Ѕ частці право власності на трактор моделі DW244В, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Одночасно із позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на трактор моделі DW244В, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Заяву обгрунтовує тим, що у 2020 році за час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 ними був придбаний трактор моделі DW244В, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу, в кінці жовтня 2022 року їй стало відомо, що ОСОБА_2 вказаний трактор був знятий з обліку та 07 жовтня 2022 року право власності в Головному управлінні Держпродспоживслужби у Волинській області було зареєстровано за ОСОБА_3 . Зазначає, що оскільки трактор є спільним сумісним майном подружжя, а тому його продаж порушує її права як власника.

За вказаних обставин та посилаючись на норми процесуального права, які містяться в ст. 149, 150, 152 Цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на означений вище трактор.

Відповідно до ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд заяви здійснювався без повідомлення учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, що визначено ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

При розгляді заяви про забезпечення позову, судом враховується практика Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України», № 60750/00 від 20 липня 2004 року право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів встановлено, що між сторонами дійсно виникли спірні правовідносини з приводу поділу майна між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 та переходу права власності на майно, а саме: трактор моделі DW244В, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 до третіх осіб, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного трактора, скасування державної реєстрації права власності на майно та в порядку поділу майна визнання за нею права власності на Ѕ частку спірного майна.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 власником трактора колісного марки DW244В, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Зважаючи на предмет позову, суд доходить висновку, що застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є співмірним заявленим позовним вимогами та саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Крім того, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, на переконання суду, не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача ОСОБА_3 щодо володіння та користування зазначеним майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним.

Застосовуючи вказаний захід забезпечення позову, суд враховує, що законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовані (ст. 159 ЦПК України) та те, що арешт майна зводиться лише до тимчасового обмеження прав власника щодо розпорядження майном до вирішення спору по суті та згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України може бути скасований судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб та визнання права власності на майно - задовольнити.

Накласти арешт на трактор колісний моделі DW244В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 .

Ухвалу направити до Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для негайного виконання.

Ухвалу направити до Територіального сервісного центру 0741 РСЦ МВС у Волинській області для відома та виконання.

Про результати виконання даної ухвали повідомити Рожищенський районний суд Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту підписання ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Дата складення повного тексту ухвали 19 січня 2023 року.

Суддя І. Т. Гармай