Провадження № 2/161/19/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.03.2016 було розірвано. Від спільного подружнього життя в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син після розлучення і по даний час проживає разом із нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2017 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 26.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

23.02.2018 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Сусом Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавче провадження № 55861942.

Зазначає, що після винесення рішення суду та передачі його на виконання відповідач несплачує кошти на утримання сина та не бере участі у його вихованні. У зв`язку із чим в нього за період з 26.10.2017 по 31.07.2022 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 72423,61 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості по нарахуванню пені за прострочення заборгованості по оплаті загальний розмір пені за період з 26.10.2017 по 25.10.2022, що підлягає стягненню із Відповідача на користь Позивача становить 24383 грн. 95 коп.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд, стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 26.10.2017 по 25.10.2022 в розмірі 24383 грн. 95 коп. та понесені у справі судові витрати.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує та просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував, а також просив суд, стягнути з відповідача в користь позивача витрати понесені нею на професійну правничу допомогу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та розміщенням судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада».

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із матеріалів справи випливає, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2017 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 26.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 09-10).

23.02.2018 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Сусом Ю.В. відкрито виконавче провадження № 55861942 (а.с. 13).

З розрахунку заборгованість зі сплати аліментів, вбачається наявна у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 заборгованість в сумі 72423,61 грн. за період з 26.10.2017 по 31.07.2022.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Судом встановлено, що за період з 26.10.2017 по 31.07.2022, відповідач сплачував аліменти не в повній мірі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Згідно розрахунку старшого державного виконавця ДВ ДВС у м. Луцьку Західного МУ МЮ (м. Львів) Горун І.Л. заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за період з 26.10.2017 по 31.07.2022 становить 72423,61 грн.

Позивачем надано суду розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасне виконання ОСОБА_2 зобов`язання за період з 26.10.2017 по 25.10.2022 на загальну суму 24383,95 грн.

Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок, оскільки такий стороною відповідача не заперечується та не спростований.

З врахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України, та виходячи з позовних вимог ОСОБА_1 , яка просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 24383,95 грн., враховуючи вимоги ч.1 ст.13 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АС № 1009581, договір про надання правової допомоги від 01.01.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера № 1ко від 15.11.2022 на суму 6000,00 грн. та перелік послуг від 09.12.2022 наданих згідно договору № 22/22 про надання правничої допомоги від 14.11.2022, додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2022, акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.11.2022 за Договором про надання правової допомоги адвокатом від 01.01.2022.

На підставі наведеного, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи та визнання відповідачем суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 4000,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім.

Керуючись ст.ст. 2, 5, ч. 3 ст.12, 81, 137, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 20, 180, 196 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 26 жовтня 2017 року по 25 жовтня 2022 року в розмірі 24383 (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят три) гривні 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РОНКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РОНКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта