Справа № 352/1701/22
Провадження № 2/352/109/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Тисменицької міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Позивач 12.10.2022 звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, у якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 .

Заявлений позов обґрунтовував тим, що на обліку органу опіки та піклування Тисменицької міської ради перебуває дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.10.2021 малолітнього ОСОБА_1 було доставлено до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв`язку з тим, що малолітній займався бродягуванням. Мама дитини- ОСОБА_4 після покращення житлово-побутових умов планувала забрати сина, з її слів батько ОСОБА_3 добробутом сина не цікавився та фінансово не підтримував. На даний час батько дитини перебуває за кордоном. Мама ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачем у телефонному режимі проводились бесіди з відповідачем щодо догляду і виховання дитини, роз`яснено ситуацію стосовно дитини, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Спочатку батько говорив, що повернеться в Україну і забере сина, однак у подальшому повідомив, що його не хвилює стан дитини, ні фізичний, ні духовний, ні матеріальний, у відповідача на даний час нова сім`я, і він взагалі сумнівається щодо свого батьківства. Під час розмов з дитиною ОСОБА_5 , працівники служби у справах дітей дізнались, що батько ніколи не допомагав йому, хлопчик сам дзвонив йому, але розмови закінчувались розчаруванням і сльозами дитини. Дане питання розглядалося на насіданні комісії з питань захисту прав дитини 29.09.2022, відповідач був відсутній на засіданні комісії, а також він не скористався онлайн зв`язком, про що йог обуло повідомлено. Таким чином, батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо догляду, виховання та утримання сина. 03.10.2022 виконавчим комітетом Тисменицької міської ради прийнято рішення №01/02-110, яким затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задоволити та розглянути справу в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 28.12.2022, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10.09.2011 р., виданого відділом ДРАЦС Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, а.з. №80 (а.с.8). Мама дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно наказу начальника служби у справах дітей Тисменицької міської ради від 21.10.2021 №42 (а.с.9) малолітній ОСОБА_1 поставлений на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах.

На даний час малолітній ОСОБА_1 перебуває в Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.14).

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального розвитку та самоусвідомлення, не надає їй належного матеріального утримання.

Згідно листа Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 23.09.2022 №580/299, батько малолітнього ОСОБА_1 , жодного разу не відвідував хлопчика, під час телефонних розмов з батьком, хлопчик завжди був роздратований та плакав (а.с.26).

Згідно психологічної характеристики сімейних відносин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній емоційно не готовий повернутися в сім`ю батька, відсутнє чітке бажання бути разом (а.с.27).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 03.10.2022, виконавчий комітет Тисменицької міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.30-33).

Таким чином, відповідачем, який усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку свого малолітнього сина, порушено право останнього на належне батьківське виховання.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності з вимогами ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

З огляду на встановлені судом обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, які підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, що визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, виходячи з інтересів малолітньої дитини, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, яка підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 150, 152, 155, 164 ч.1 п.2, ст.170 ч.1 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов органу опіки та піклування Тисменицької міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 80 від 10 вересня 2011 року відділу ДРАЦС Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: орган опіки та піклування м. Тисмениця, вул. Галицька,17 Івано-Франківської області, .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне судове рішення складено 19.01.2023.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ