Справа № 720/404/23
Провадження № 2/720/349/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 березня 2023 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до відповідача про розподіл спільного майна в натурі.

Ухвалою судді Новоселицького районного суду від 24 лютого 2023 року позовна заява була залишена без руху, з наступних підстав:

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

В позовній заяві позивачі просять припинити право власності ОСОБА_3 на частку в житловому будинку літера «Б», який розташований по АДРЕСА_1 , однак не зазначають розмір частки, на яку вони просять припинити його право власності.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; із зазначенням доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Однак, позивачами в позовній заяві наводиться лише виклад обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги, проте не зазначені конкретні докази, якими вони обґрунтовують відповідні вимоги та які можуть підтвердити кожну обставину окремо, які викладені в позові.

За змістом ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В той же час, до поданої позивачами позовної заяви вони не додали копії позовної заяви та всіх документів, що додаються до неї, відповідно для відповідача ОСОБА_3 ..

У відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач (заявник) зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Подані стороною заявника документи мають відповідати порядку засвідчення копій документів, визначеному пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07 квітня 2003 року).

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що в доданих до заяви доказів (копій документів), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відсутнє підтвердження відповідності копій письмових доказів оригінали, які знаходяться у позивачів, їх підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, за змістом ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Такі докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачам було надано можливість в термін до десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху виправити вказані недоліки.

З наявного у справі розписки представника позивачів вбачається, що ним ухвала про залишення позову без руху отримана 24 лютого 2023 року.

Однак, по даний час виявлені недоліки не усунуті, а тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України таку позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Слід зазначити, що у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У даній справі, позивач після усунення виявлених судом недоліків не обмежений у повторному зверненні до суду із позовом про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, а тому обмеження у доступі до суду носить неперманентний характер і не зводить нанівець право позивача щодо звернене до суду із позовом, оформленому у передбаченому чинним законодавством порядку.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна в натурі вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що після усунення вказаних порушень, вони не позбавлені можливості щодо повторного звернення до суду із позовом про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: