27.01.2023 Справа № 756/5780/22
Справа № 756/5780/22
Провадження № 2-сз/756/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про повернення сплаченого судового збору,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2022 позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2020 року у розмірі 62 860,80 грн., а також судовий збір у розмірі 2481,00 грн. 19.01.2023 від представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» на електронну адресу суду надійшла заява про повернення 50 % сплаченого судового збору. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що за рішенням суду від 22.12.2020 року позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задоволені. Вказав на те, що оскільки ОСОБА_1 позовні вимоги визнав у повному обсязі, то наявні підстави для повернення 50 % сплаченого судового збору на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву, матеріали цивільної справи № 756/5780/22 приходить до наступного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2022 позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2020 року у розмірі 62 860,80 грн., а також судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

З вищезазначеного рішення вбачається, що при розгляді справи та ухваленні рішення судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн. на підставі платіжного доручення №ZZ429B1OKM від 29.06.2022 року стягнуто з відповідача на користь Банку у повному обсязі.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Заява представника обґрунтована визнанням відповідачем позову до розгляду справи по суті, що в силу положень ч. 3ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ст.142 ЦПК України має наслідком повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2022 року у цивільній справі № 756/5780/22 , яке набрало законної сили, вирішено питання розподілу судових витрат, сума судового збору сплаченого позивачем при поданні позову стягнута з відповідача на користь банку у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судового збору, суд, зважаючи на відсутність клопотання учасника судового процесу про повернення з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у зв`язку з визнанням позову відповідачем, вирішив питання щодо стягнення судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України задля реалізації принципу процесуальної економії, що полягає у «розумному пом`якшенні процесуальних формальностей та прискоренні процесу». Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили.

Відтак, питання розподілу судових витрат судом вирішено і повторне його вирішення судом цивільний процесуальний закон не передбачає.

В силу ст. 129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до практики Європейського суду, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду. В розумінні ст.6 Конвенції Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом Верховенства права. (Рішення Європейського суду у справі «Васерман проти Росії» від 18.11.2004 року, «Пауліно Томас проти Португалії», «Скардіо проти Італії», «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, «Сулягіч проти Боснії і Герцеговіни» від 03.11.2009 року, «Козачок проти України» від 07.12.2006 року, «Акашев проти Росії» від 12.06.2008 року).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що передбачене ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернення 50 відсотків від судового збору сплаченого при поданні заяви, у разі визнання відповідачем позову є правом, а не обов`язком суду, вирішується при постановлені ухвали або ухваленні рішення у справі, крім того, повернення АТ КБ «Приват Банк» 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнення повної суми судового збору за рішенням суду призведе до отримання позивачем більшої суми, ніж була сплачена при поданні позову, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Таким чином, клопотання представника позивача про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 142, 247, 258-261 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про повернення сплаченого судового збору залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Тиха