ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 січня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 525/567/22

Головуючий у першій інстанції Деркач О.Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/299/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: скаржник (боржник) ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шепель Надія Іванівна,

заінтересована особа (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2022 року (місце ухвалення м. Чернігів, дата складання повного тексту судового рішення 04.11.2022) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми),

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми). В обґрунтування посилається на те, що 20.06.2022 йому стало відомо, що старшим державним виконавцем Великобагачанського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у межах виконавчого провадження №47839526 накладено арешт на все належне йому майно на підставі виконавчого листа №751/10896/14 від 08.12.2014, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості.

Вказує, що 05.07.2022 він звернувся до АТ «Альфа-Банк» з проханням надати довідку про відсутність заборгованості перед банком для зняття арешту з майна і 07.07.2022 АТ «Альфа-Банк» надав довідку про відсутність заборгованості перед банком за кредитними договорами/рахунками.

Тому 28.07.2022, він, ОСОБА_1 , звернувся до Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про зняття арешту на все належне йому майно у зв`язку з відсутністю заборгованості, в межах виконавчого провадження №47839526, згідно виконавчого листа №751/10896/14 від 08.12.2014, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості. Проте, як зазначає заявник, 09.08.2022 в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надано відповідь про відмову у знятті арешту з майна через відсутність підстав.

Також, скаржник зазначає, що за виконавчим провадженням, вже по суті з 2017 року, не проводяться виконавчі дії щодо реального виконання виконавчих проваджень, оскільки виконавчі листи були повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час повернення виконавчих документів стягувачу), а в подальшому, відповідно до змісту відповіді, виконавче провадження АСВП: 47839526 з примусового виконання виконавчого листа №751/10896/14, виданого 08.12.2014 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 40587,98 грн. знищено за перебігом строку зберігання завершених та переданих до архіву виконавчих проваджень.

Крім того, наголошує, що посилання державного виконавця про наявність заборгованості у зв`язку з відступленням права вимоги до ТОВ «Дата Майнінг Груп» на підставі Договору факторингу від 30.09.2014 також не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки ТОВ «Дата Майнінг Груп» не є стороною виконавчого провадження, до виконавчої служби про стягнення заборгованості не зверталося, заміна сторони у виконавчому провадженні не проводилась.

У скарзі ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шепель Н.І., що полягає у не знятті арешту з майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні № 47839526; зобов`язати в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шепель Н.І. зняти арешт на все належне майно боржника, накладеного у виконавчому провадженні № 47839526.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2022 в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми), відмовлено.

В обґрунтування вказаної ухвали суд послався на те, що наслідки повернення виконавчого документа стягувачу саме на підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, - не передбачають зняття арешту з майна боржника.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2022 і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу у повному обсязі.

За доводами скарги, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.01.2022 у справі № 577/4541/20, від 27.03.2020 у справі № 817/928/17, від 23.10.2019 у справі № 127/2-2177/2005, від 08.07.2020 у справі № 589/6044/13.

Посилаючись також на положення ст. 18, 447 ЦПК України, ст. 129-1 Конституції України, ст. 30, 47, 50 Закон України «Про виконавче провадження» заявник вказує, що 29.12.2016 виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а тому відповідно до ст. 30 вказаного Закону воно є завершеним, проте державним виконавцем належним чином не були виконані вимоги ст. 50 Закону щодо знищення виконавчого провадження.

Як зазначає заявник, про існування заборгованості він дізнався, коли звернувся до нотаріуса, оскільки на засідання до третейського суду та до Новозаводського суду м. Чернігова, який видав виконавчий лист, його не викликали, та вважає, що наявна інформація про наявність заборгованості та про передачу боргових зобов`язань містить невідповідності.

Так, заявник посилається, що в ухвалі суду від 11.07.2017 про заміну стягувача зазначається, що виконавче провадження перебуває у Великобагачанському відділі ДВС і стягувачем є ПАТ «Альфа - Банк», проте це не відповідає дійсності, оскільки воно завершено 29.12,2016, тобто з моменту завершення провадження пройшло вже 7 років.

Наголошує, що відповідно до наявної інформації, стягувачем на момент закриття виконавчого провадження повинно бути вже ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «Дата Майнінг Груп» 10.10.2016 передало право боргової вимоги.

Також заявник вказує, що у період з 15.06.2015 р. (дата відкриття виконавчого провадження) по час звернення до суду зі скаргою стягувачі не вчиняли жодних дій щодо супроводження виконавчого провадження, не звертались до державної виконавчої служби за інформацією про хід виконання рішення суду, не вчиняли інших дій зі стягнення заборгованості, хоча і були обізнані про порушене право, й знали про ці обставини.

Вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна боржника за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном на підставі положень ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Також посилається, що факт обтяження його власності є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону, а відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника. Вважає, що не зняття відповідачем арешту з мого майна у виконавчому провадженні, я вважаю протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

У відзиві генеральний директор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Ревунов Р.О. просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2022 залишити без змін. В обґрунтування посилається, що зняття арешту з майна чи рахунків боржника порушуватиме законні інтереси стягувача та ставитиме під загрозу виконання рішення суду, оскільки заборгованість за виконавчим листом № 751/10896/14 від 08.12.2014 не погашена. Також зазначає, що наслідки повернення виконавчого документа стягувачу на підставі відсутності майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення, здійснені державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, не передбачають зняття арешту з майна боржника.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду іншими учасниками справи подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судове засідання 25.01.2023 учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями (а.с. 154, 157) та роздруківкою трекінгу Укрпошти (а.с. 160). 24.01.2023 через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Цикаришвілі Б.Т. надійшла заява про розгляд справи зві відсутності скаржника та його представника (а.с. 161-162).

Від в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шепель Н.І. до апеляційного суду надійшов лист, в якому вона просить проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 158).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13.06.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500909464.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 29.08.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500909464 від 13.06.2013.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.11.2014 видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 29.08.2014 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 36).

08.12.2014 Новозаводським районним судом міста Чернігова видано виконавчий лист № 751/10896/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500909464 від 13.06.2013.

У Великобагачанському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 47839526 з примусового виконання виконавчого листа № 751/10896/14 від 08.12.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500909464 від 13.06.2013 у розмірі 40587,98 грн.

За матеріалами справи, між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» був укладений Договір факторингу від 30.09.2014, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500909464 від 13.06.2013.

15.06.2015 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника.

Судом також встановлено, що заборгованість на користь ПАТ «Альфа-Банк» боржником сплачена частково, залишок боргу на момент повернення виконавчого документа становила - 32640,04 грн.

10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

29.12.2016 виконавчий документ повернуто стягувачеві в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції №606-XlV), про що винесена відповідна постанова.

Зазначені обставини підтверджуються листом в.о. начальника Великобагачанського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шепель Н.І. від 18.10.2022 № 12226 (а.с. 35).

Також згідно вказаного листа виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/10896/14, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, знищено за перебігом строку зберігання завершених та переданих до архіву виконавчих проваджень.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.07.2017 замінено сторону виконавчого провадження стягувача по цивільній справі № 751/10896/14, а саме ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с. 38-39).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наслідки повернення виконавчого документа стягувачу саме на підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, - не передбачають зняття арешту з майна боржника.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції враховуючи наступне.

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник вказував, що державний виконавець, повернувши виконавчий лист у виконавчому провадженні стягувачу, фактично закінчив виконавче провадження,однак не зняв арешт як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Право на звернення зі скаргою до суду в рамках виконання судового рішення у цивільній справі регламентовано ст. 447 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999року №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV або частиною другою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

У зазначених статтях не передбачено обов`язку державного виконавця у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, зняти арешт, накладений на майно боржника в ході здійснення виконавчих дій. Крім того, матеріалами справи встановлено, що рішення суду не є виконаним.

Разом з тим, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, державний виконавець не виносив постанови про закінчення виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, оскільки державний виконавець уповноважений на зняття арешту, накладеного з метою виконання виконавчих документів лише у випадку закінчення виконавчого провадження або у випадку повернення виконавчого документу до суду, який його видав, з врахуванням тієї обставини, що у даній справі державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, постанова про закінчення виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документу до суду, який його видав, державним виконавцем не виносилася, а відтак у виконавця були відсутні підстави для припинення обтяжень чи зняття накладеного арешту, що свідчить про відсутність підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника.

ОСОБА_1 не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором саме перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як правонаступника ПАТ «Альфа-Банк» та доказів звернення до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження.

Згідно даних листа в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шепель Н.І. від 06.01.2023 (а.с. 158) заборгованість боржником сплачена частково, залишок боргу на момент повернення виконавчого документу становила 32640,04 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Великобагачанського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зняття арешту з майна боржника.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст постанови складений 26.01.2023.

Головуючий Судді: