Справа № 513/552/22
Провадження № 2/513/29/23
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Саратський районний суду Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Манової Інни Миколаївни, до Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

06 липня 2022 року позивачка в особі представника звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,3 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0166574, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 та прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном. До складу спадщини входить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ОД № 0166574. Зазначений сертифікат за життя був виданий батьку, однак оригінал сертифікату було втрачено.

06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. за заявою позивачки заведена спадкова справа № 104-2021 до майна ОСОБА_3 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021 року було встановлено факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 .

Постановою від 06 квітня 2021 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), посилаючись на те, що не надано правовстановлюючих документів на вказане майно.

Позивачка та її представник адвокат Манова І.М. в суді позов підтримали, просили його задовольнити. В судове засідання 17 січня 2023 року не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала (а.с.86).

Представник відповідача Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 71).

Третя особа ОСОБА_4 у суді позов визнала, зазначила, що на спадщину вона не претендує. Пояснила, що приблизно з середини 1976 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в с. Нові Каплани Арцизького району Одеської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дочка ОСОБА_5 . Згодом вони переїхали в АДРЕСА_1 . Приблизно в 1992 році вона припинила спільне проживання з ОСОБА_3 та переїхала в АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивачка прийняла спадщину, тому що на момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним та після його смерті здійснювала догляд за належним спадкодавцеві житловим будинком, розташованим за вищевказаною адресою. Оформити спадщину після смерті батька позивачка не має можливості через втрату оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). 02 травня 2019 року третя особа зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 .

В судове засідання 17 січня 2023 року третя особа ОСОБА_2 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала (а.с.58).

Вислухавши позивачку та її представника адвоката Манову І.М., третю особу ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до паспорту № НОМЕР_1 , виданого 03.11.2021 року органом 5118, позивачка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нові Каплани Арцизького району Одеської області (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 22 жовтня 2022 року, та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Долинівською сільською радою Саратського району Одеської області, вбачається, що батьками позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 11, 73).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 18 жовтня 2021 року, встановлено факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Згідно копії запису акта про смерть № 21 від 21 липня 1999 року, складеного Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Саратського району Одеської області (а.с. 37).

З довідки Надеждинського старостинського округу Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16 квітня 2021 року за № 64, вбачається, що ОСОБА_1 на момент смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком. Згідно даних домової книги на момент смерті разом з ним за цією адресою були зареєстровані такі особи: співмешканка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 02 травня 2019 року, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_9 (а.с.61).

Відповідно до ст. ст.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникли до набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) тому при вирішенні спору належить керуватись ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року).

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Ст.529 ЦК УРСР встановлює, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями частини 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Статтею 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року N 720/95, установлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Статтею 5 зазначеного Указу встановлено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

З архівної довідки № 5 від 05.12.2022 року Сектору "Трудовий архів" виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області вбачається, що у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника, справа № 17, СВК "Надежда" с. Надежда Одеської області у ОСОБА_7 , особистий рахунок № НОМЕР_5 в графах є наступні записи: вступ в колгосп червень 1983 р. Відпрацьовано людино-днів: 1983 рік 205; 1984 рік - відпрацьовано людино-днів 334; 1985 рік - відпрацьовано людино-днів 170+155; 1986 рік - відпрацьовано людино-днів 324, встановлений мінімум трудоднів 290; 1987 рік - відпрацьовано людино-днів 329; 1988 рік - відпрацьовано людино-днів 325, встановлений мінімум трудоднів 290; 1989 рік - відпрацьовано людино-днів 343, встановлений мінімум трудоднів 270; 1990 рік - відпрацьовано людино-днів 363, встановлений мінімум трудоднів 270; 1991 рік - відпрацьовано людино-днів 257, встановлений мінімум трудоднів 270; 1992 рік відпрацьовано людино-днів 303, встановлений мінімум трудоднів 270; 1993 рік - відпрацьовано людино-днів 121, встановлений мінімум трудоднів 270; 1994 рік - відпрацьовано людино-днів 114, встановлений мінімум трудоднів 270; 1999 рік - відпрацьовано людино-днів 35, встановлений мінімум трудоднів 260. Підстава Ф № 52-Т, Опис: 2-О, справа 17 (а.с.79).

Згідно з відповіддю відділу у Саратському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 09.04.2021 року № П-12/0-0.390-13/149-21, станом на 31.12.2012 року згідно наявних у відділі Книг реєстрації сертифікатів та державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, наявна інформація щодо реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) за гр. ОСОБА_3 серія ОД № 0166574, реєстраційний номер 382 (а.с. 16).

Листом сектору № 1 відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.12.2022 року № 2889/340-22, надано копію Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Надежда", в якій міститься запис від 30.01.1997 року за № 382 про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0166574 на ім`я ОСОБА_3 , мешканця с.Благодатне Саратського району, розмір земельної частки (паю) 6,3 в умовних кадастрових гектарах, підстава для реєстрації: рішення від 30.08.1996 року № 271. Одночасно повідомлено, що згідно наявних Книг записів державних актів на право колективної власності на землю відсутня інформація про Державний акт на право колективної власності колгоспу "Ім. Леніна" на території с. Благодатне Надеждинської сільської ради Саратськгого району Одеської області та списку-додатку до державного акту (а.с. 88-89).

Як вбачається з довідки Надеждинського старостинського округу Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 02 грудня 2021 року за № 168, інформація про сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0166574, виданий на ім`я ОСОБА_3 у Надеждинському старостинському окрузі відсутня. Книги реєстрації сертифікатів на Надеждинського старостинського округу не передавались. В списках невитребуваних земельних часткок (паїв) Надеждинського старостинського округу сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0166574, виданого на ім`я ОСОБА_3 не рахується. Інформація про жеребкування земельних частко (паїв) відсутні. Списки та результати жеребкування до Надеждинського старостинського округу не передавались. На території Надеждинського старостинського округу розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 6,3 га, середній розмір земельної частки (паю) рілля складає 4,62 га. (а.с.20).

В газеті "Час.Люди.Події" за 27 листопада 2021 року було опубліковане оголошення, що слід вважати недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку пай серії ОД № 0166574, виданий Надеждинською сільською радою на ім`я ОСОБА_3 (а.с.17-18).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку(пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) установлено, що ОСОБА_3 заповіту не залишив, тому відповідно до ст.524 ЦК УРСР має місце спадкоємство за законом (а.с. 35).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Надежда", розміром 6,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0166574.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті батька, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком та після його смерті фактично вступила в управління та володіння житловим будинком за вищевказаною адресою.

06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. за заявою ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією спадкової справи. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 33-46).

Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 06 квітня 2021 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала спадкодавцеві ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 14).

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Таким чином, в даній справі повинні застосовуватися положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (від 18 грудня 1990 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Судом достовірно встановлено, що земельна частка (пай) ОСОБА_3 в натурі не виділялась, тобто право власності на земельну ділянку у нього не виникло.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Надежда" Саратського району Одеської області, що належало її батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Манової Інни Миколаївни, до Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Надежда", розміром 6,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0166574, належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23 січня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 03.11.2021 органом 5118, РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Манова Інна Миколаївна, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю ОД № 003515, видане 21.11.2018 року Радою адвокатів Одеської області, 68200, смт. Сарата, вул. Чкалова, 15, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідач: Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Сонячна, 126, с. Плахтіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_7 , виданий 10.06.2019 органом 5144, РНОКПП НОМЕР_8 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя А. І. Бучацька