Справа № 569/1963/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Ріненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просять суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнала частково з підстав викладених у письмовому відзиві на позов та просить суд позовні вимоги задоволити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання у розмірі Ѕ мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення позивачем двадцяти трьох років у залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. В судове засідання 19 січня 2023 року представник відповідача не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника відповідача.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що позивач являється сином відповідача.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 12 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, про що зроблено відповідний запис за №291. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік К.В. від 09 червня 2017 року ВП №54102096 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-10197/2004 виданого 02.11.2004 Рівненським міським судом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж Ѕ неоподаткованого мінімуму на дитину відповідного віку та на утримання ОСОБА_3 1/6 всіх видів його доходу, до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з 23.09.2004 року щомісячно і до повноліття дитини.

На даний час ОСОБА_1 досяг повноліття.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії довідки №030167 від 18 січня 2022 року виданої за підписом заступника директора ННІП вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 про те, що він дійсно є студентом першого курсу спеціальності 081 «Право» навчально-наукового інституту права НУВГП з 01.09.2021 по 30.06.2022 року. Навчання на ОКР «Бакалавр» - 4 роки (01.09.2021-30.06.2025). Форма навчання денна. Навчання за кошти державного замовлення. Стипендію отримує.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 «судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що позивач по справі навчається на денній формі навчання у закладі вищої освіти, свого доходу не має, а мама самостійно його утримувати не може, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги для належного його життєзабезпечення (харчування, гігієни, лікування), навчання та побуту і стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач є працездатним, зобов`язаний брати участь в утриманні повнолітнього сина який продовжує навчання, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають до задоволення. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що обов`язок утримувати повнолітню дитину покладено на обох батьків, з врахуванням того, що відповідач має на утриманні двох батьків похилого пенсійного віку, а тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання підлягає в розмірі Ѕ мінімальної заробітної плати відповідача. При цьому суд не приймає до уваги та розцінює недоречним твердження представника позивача, що відповідач має сестру котра має рівний з ним обов`язок по догляду за похилими батьками, оскільки самим позивачем та його представником не було долучено довідку про доходи матері позивача та не спростовано викладені у письмовому відзиві обставини.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354

ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 , який продовжує навчання, аліменти на його утримання в розмірі Ѕ мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 04 лютого 2022 року і до закінчення ним, ОСОБА_1 , навчання, але не більше, як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 992,40 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов