Провадження № 6/761/1317/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аббасової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухини А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Назара Васильовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника у якому, з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна належного боржнику на праві власності, з метою проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень згідно із Законом України «Про виконавче провадження», просив суд: надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , а саме до квартири АДРЕСА_1 .

Як зазначає приватний виконавець, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», ним 27.11.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 щодо виконання виконавчого напису № 1729, виданого 06.11.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. про: стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. 05 жовтня 2023 року за реєстровим номером 1530, строк виконання зобов`язань за яким настав 18 жовтня 2023 року , а саме - 500 000 (п`ятсот тисяч ) гривень 00 копійок. Загальна сума, що підлягає стягненню , складає - 500 000 (п`ятсот тисяч ) гривень 00 копійок, яку за вих. № 26468 скеровано ОСОБА_1 для відома та належного виконання.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень скеровано боржнику, що підтверджується трекінгом відправлень ДП «Укрпошта» № 283.

Оскільки боржник в добровільному порядку боргові зобов`язання не виконує, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вжиті приватним виконавцем заходи щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса не призвели до повного та своєчасного виконання виконавчого документу, тому, на думку виконавця, дієвим та ефективним заходом є примусове проникнення до житла боржника, у зв`язку з чим останній звернувся до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2023 року матеріали подання передано на розгляд судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено його до розгляду.

Приватний виконавець Павлюк Н.В. у судове засідання не з`явився, представником заявника подано заяву про розгляд подання за його відсутності, в якій представник зазначив про те, що вимоги подання підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України стягувач та боржник в судове засідання не викликались.

Статтею 30 Конституції України, ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання приватного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. перебуває виконавче провадження НОМЕР_4 щодо виконання виконавчого напису № 1729, виданого 06.11.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. про: стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.

27.11.2023 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павлюком Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 щодо виконання виконавчого напису № 1729, виданого 06.11.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. про: стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. у розмірі 500 000,00 грн.

Приватним виконавцем скеровано запити з метою встановлення майна боржника.

Так, згідно відповідей Державної податкової служби України від 27.11.2023, №182725541, 28.11.2023 №182822752 боржник працює та отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Окрім цього, згідно повідомлення Пенсійного фонду України № 182725537 від 27.11.2023 боржник ОСОБА_3 отримує пенсію в Головному управління пенсійного фонду України в м.Києві (Дарницький район).

Згідно відповіді головного сервісного центру МВС від 27.11.2023 року №182725540, від 28.11.2023 №182822754 за боржником ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER ДНЗ НОМЕР_3 .

Постановою приватного виконавця від 29.11.2023 накладено арешт на майно боржника.

Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.11.2023 № 356397549 встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира, загальною площею 209,4 кв.м, житловою площею 116,1 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. 30.11.2023 року здійснено вихід на територію за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що боржником не надано доступу для опису майна, двері на неодноразові звернення приватного виконавця ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Проте, на переконання суду доданий до подання акт приватного виконавця, не може вважатися належним доказом, оскільки, в ньому вказано лише про те, що боржник не надав виконавцю допуск до житлового приміщення, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до свого житла. Окрім цього вказаний акт складено виконавцем одноособово, без залучення понятих.

Так, згідно до п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Під час судового розгляду встановлено, що виконавчим написом з боржника вирішено стягнути грошові кошти за невиконання грошового зобов`язання.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд відзначає, що примусове проникнення до житла боржника є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій і може застосовуватися лише за тих обставин, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала суду про проникнення до володіння боржника має бути вмотивована, що вказує на те, що суб`єкт такого подання має надати суду належні, допустимі, достовірні докази, що свідчать про те, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника. Також, виконавець має надати докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника.

Крім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Наявні у матеріалах справи докази не містять підтвердження факту належного надіслання та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про накладення арешту майна боржника. При цьому, не долучаючи до подання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржнику, а також інших доказів на підтвердження того, що відповідні постанови, були направлені саме за адресою проживання боржника, отримані саме ним. З огляду на викладене, відсутні підстави стверджувати, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому, жодних даних на підтвердження того, що житло за адресою: АДРЕСА_2 , на яку направлялась кореспонденція приватним виконавцем, є зареєстрованим місцем проживання боржника, суду не надано. Відомості, які свідчать про те, що він фактично продовжує проживати за вказаною адресою, в розпорядженні суду також відсутні.

Окремо слід зауважити про те, що приватним виконавцем не доведено факту саме умисного невиконання боржником рішення суду та свідомого недопущення виконавця в квартиру. Матеріали подання не містять доказів того, що боржник отримував повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту належного йому рухомого майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів сповіщення боржника про необхідність забезпечення безперешкодного доступу приватного виконавця до житла для вчинення виконавчих дій, яке він би отримав завчасно, буде становити непропорційне втручання в охоронювані ст. 8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини права.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261, 268, 273, 352, 353, 354, 355, 439 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Назара Васильовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла, - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Аббасова