Номер провадження: 22-з/813/31/23
Справа № 523/5901/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18.01.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,
суддів: Кутурланової О.В.,
секретар Зєйналова А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву Павлішина Юрія Миколайовича , діючого від імені ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2022 року,
20 травня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.
29 грудня 2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси прийнято відмову позивача від позову та провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито.
11 січня 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат ПавлишинЮ.М. подав до Київського районного суду м. Одеси заяву про компенсацію понесених відповідачкою у справі судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 800грн.
Заява розглядалася судами неодноразово.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2022 року заяву представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката ПавлишинаЮ.М. задоволено. Суд стягнув із Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 7 800грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року- без змін. Суд апеляційної інстанції стягнув з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені нею на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 908грн.
15 грудня 2022 року адвокат Павлишин Юрій Миколайович, діючи від імені відповідачки ОСОБА_2 , звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України, вказавши на те, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати, зокрема витрати відповідачки на правову допомогу, які вона понесла в розмірі 3 600грн.
В обґрунтування заявленої вимоги представник відповідачки зазначив, що ним у відзиві на апеляцію була викладена вимога про стягнення з позивача на користь відповідачки судових витрат, які вона понесла на правову допомогу під час перегляду судового рішення в апеляційному порядку; наданий попередній розрахунок цих витрат та повідомлено суд, що докази надання правничої допомоги будуть подані у встановлений законом строк.
До заяви про ухвалення додаткового рішення додано уточнений розрахунок суми судових витрат, акт приймання-передачі виконаних адвокатом робіт станом на 14.12.2022 року, копія договору правової/правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Павлишиним Ю.М. 09.07.2020року (т.2, а. с. 149-151).
Заявник, крім наведеного вище, просив поновити йому строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 270 ЦПК України).
Згідно із приписами частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Із змісту постанови суду апеляційної інстанції слідує, що в межах поданих суду доказів ним вирішено питання про судові витрати та стягнуто з позивача на користь відповідачки підтверджені платіжним документом витрати на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 12 січня 2021 року. Вирішення ж питання про розподіл між сторонами витрат відповідачки на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося через відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що порушене заявником питання підлягає вирішенню із застосуванням статті 246 ЦПК України, відповідно до якої якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України.
Враховуючи, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат ПавлишинЮ.М.,діючи від імені відповідачки ОСОБА_2 , зробив заяву про стягнення судових витрат на користь відповідачки з позивача у разі відхилення поданої ним на судове рішення апеляційної скарги, надав попередній розрахунок цих витрат та повідомив про подання доказів на підтвердження їх розміру, колегія суддів вважає, що ним дотримано вимоги частини восьмої статті 141 та частини другої статті 246 ЦПК України і порушене ним питання підлягає розглядові з ухваленням додаткового рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України.
При цьому визначений наведеними нормами процесуального права процесуальний строк подання доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу, підлягає поновленню як пропущений із поважних причин, оскільки початком перебігу цього строку є день ухвалення судом рішення, в той час як справа була розглянута судом апеляційної інстанції 07.12.2022 року у відсутність учасників справи із проголошенням вступної та резолютивної частин постанови, повний текст якої складено 09.12.2022року та направлено судом на адресу відповідачки і її представника-адвоката Павлишина Ю.М. 13.12.2022року (т.2, а. с.131-138, 139).
Отже, подавши заяву про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції 15.12.2022 року, заявник діяв добросовісно та пропустив процесуальний строк на три дні із незалежних від нього обставин.
За приписами частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи, що неможливість поновлення встановленого законом процесуального строку для подання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, ЦПК України не встановлено, заява адвоката Павлишина Ю.М. в частині поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
При вирішенні порушеного заявником питання по суті, колегія суддів керується положеннями частини третьої статті 142 ЦПК України, відповідно до яких у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Витрати відповідачки, щодо стягнення яких з позивача порушено питання у поданій адвокатом Павлишиним Ю. М. заяві, є судовими витратами, понесеними ОСОБА_2 в процесі розгляду судами справи за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, необхідність у яких виникла в результаті оскарження Акціонерним товариством "Акцент-Банк" ухвали Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022року.
Так, відповідно до складеного відповідачкою та адвокатом Павлишиним Ю.М. акту приймання-передачі виконаних робіт від 14.12.2022 року, адвокатом Павлишиним Ю.М., діючим на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2592 від 24.12.2013року, виданого на підставі рішення ради адвокатів Одеської області від 18.12.2013 року, згідно із договором про правову допомогу б/н від 09.07.2020року, укладеним із ОСОБА_2 , в Одеському апеляційному суді надана правова допомога такого характеру: вивчення та правовий аналіз апеляційної скарги АТ "Акцент-Банк" вартістю 300грн; попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин вартістю 300грн; вивчення судової практики та роз`яснень ВС ВП, ВСУ, ВССУ, ЄСПЛ вартістю 600грн; вироблення правової позиції у справі вартістю 600грн; складання відзиву на апеляційну скаргу АТ "Акцент-Банк" вартістю 1 800грн. Всього вартість виконаних адвокатом робіт становить 3 600грн (т.2, а. с. 150).
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат як витрати, пов`язані із розглядом справи та за загальним правилом підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки частина третя статті 142 ЦПК України не передбачає винятку із загального правила, а відмова АТ "Акцент-Банк" від позову не є наслідком задоволення його вимог відповідачкою після пред`явлення позову, колегія суддів вважає, що із позивача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 600грн, які підлягають сплаті нею на користь адвоката Павлишина Ю.М. в рахунок оплати за надану ним послугу (виконані роботи), (пункт 1 частина друга статті 137 ЦПК України).
Підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів не вбачає, так як Акціонерним товариством "Акцент-Банк" не доведено неспівмірність цих витрат, як це передбачено частинами п`ятою та шостою статті 137 ЦПК України, а твердження товариства про те, що витрати сторони на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню лише після сплати їх вартості на рахунок адвоката суперечать приписам пункту першого частини другої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу адвоката за результатами розгляду справи визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена, або підлягає сплаті відповідною стороною.
На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд
Поновити адвокату Павлишину Юрію Миколайовичу, який діє від імені ОСОБА_2 , процесуальний строк на подання доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачкою судових витрат, як пропущений із поважних причин.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення.
Стягнути з Акціонерного товариства "Акцент-Банк", яке знаходиться в м.Дніпро, вул. Батумська,11, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360080, на користь ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 600 грн (три тисячі шістсот гривень).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді О. В. Кутурланова

Т. Г. Чорна