03.02.2023 Справа № 331/797/23
Провадження № 2-о/331/88/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.,

за участю секретаря : Мироненко О.В.

розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою адвоката Михайлова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Михайлов Д.О., який діє в інтересах заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь, АР Крим, Україна.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сквастополь, АР Крим, Україна заявниця ОСОБА_2 народила дитину сина ОСОБА_4 . У зв`язку із тим, що медичний документ про народження, отриманий на території АР Крим зразка російської федерації є недійсним, а довідка про народження дитини, видана компетентною установою України, відсутня, то заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження на території України в позасудовому порядку. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку.

Представник заявників адвокат Михайлов Д.О. безпосередньо у заяві про встановлення факту народження зазначив про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявників, просив заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За загальними правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з п.14 розділу III Правил державної реєстрації актів громадського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них.

Відповідно до ст.7 Закону України Про громадянство України: особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюбсерії НОМЕР_1 , виданого 27 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі 27 червня 2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( громадянин російської федерації) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (громадянка російської федерації) уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Тобто, станом на 21 вересня 2020 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами російської федерації.

З медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого «ГБУЗ С «Городская больница №5» вбачається, що 21 вересня 2020 року о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м.Севастополь народила дитину хлопчика вагою 3770 грам.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20 жовтня 2020 року «Отделом записи гражданского состояния Ленинского района города Севастополя Управления ЗАГС города Севастополя» вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 ; у графах батько та мати зазначені: ОСОБА_1 ( громадянство російська федерація), ОСОБА_6 ( громадянство російська федерація).

При цьому, заявниками ОСОБА_2 на підтвердження громадянства України надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 07 липня 2006 року Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі, а заявником ОСОБА_1 надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 27 червня 2006 року Гагарінським РВ УМВС Україги в місті Севастополі.

Відповідно ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником подані суду недостовірні відомості щодо свого громадянства, та з цього приводу не надано будь-якого пояснення в заяві, у зв`язку з чим суд не вбачає можливим задовольнити заяву на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Задоволення ж заяви, у викладеній редакції, неможливе, оскільки за загальними приписами цивільного та сімейного законодавства України захист порушеного права та його відновлення можливе лише за умови доведеності цього права.

Враховуючи, що відомості про дитину, її батьків, зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження дитини, суд позбавлений можливості встановити заявлений факт.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 6 червня 2018 року по справі № 758/2671/17 провадження № 61-25701св18.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 247, 263-265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви адвоката Михайлова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним Кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2023 року.

Суддя: О.Є.Жукова