Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2336/22 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т.М.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Трояновської Г.С.,

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи у м. Житомирі цивільну справу № 274/2336/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,-

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27 липня 2011 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву № б/н, і відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Оскільки ОСОБА_1 у порушення взятих на себе зобов`язань згідно умов договору не погашає заборгованість, вона станом на 07.02.2022 року має заборгованість у розмірі 21 843,29 грн., яка складається: 17 653,91 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 189,38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 843,29 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. судового збору.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.07.2011 року в розмірі 17653,91 грн. та судовий збір в розмірі 2005,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду АТ КБ «Приват Банк» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «Приват Банк в повному обсязі, в інший частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками по кредиту. Вказує, що сторони погодили оплату відсотків за користування кредитними коштами, а також розмір відсоткової ставки. Позивачем надано суду Заяву-анкету від 27.07.2011, Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, які підписані особисто ОСОБА_1 . Банк зазначає, що розмір базової відсоткової ставки є вказаним у Довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду 2,5% на місяць. Також сторони погодили у Довідці: розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, розмір неустойки (пені та штрафу). Таким чином, при укладенні кредитного договору між Банком та ОСОБА_1 були досягнуті усі істотні умови договору, відповідач визнала на прийняла умови укладеного договору між нею та банком. Також вважає, що з розрахунку заборгованості вбачається кількість днів прострочки, за які нарахована заборгованість у відповідну дату, а тому відмова у задоволенні вимог з стягнення процентів у повному обсязі є порушенням ст.ст. 1048,1054 Цивільного кодексу України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відсотків, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки відсотків, суд виходив з того, що нарахований банком борг за простроченими відсотками в розмірі 4189,38 грн не підтверджений доказами, оскільки банк не надав суду доказів погодження сторонами у договорі від 27.07.2011 відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам норм матеріального і процесуального права, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги стосовно доводів про стягнення заборгованості з відсотків за наступних мотивів.

Так, матеріали справи містять Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», яку 27.07.2011 підписала ОСОБА_1 (а.с. 21). Відповідно до цієї заяви відповідач погодилась, що така разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг.

Цього ж дня ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.22), якою зокрема визначено розмір відсоткової ставки 2,5% в місяць, розмір пені = пеня(1) + пеня (2), де пеня(1) = базова відсоткова ставка/30 за кожний день прострочки; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, а також штраф у вигляд 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту.

Також до позовної заяви додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 23-46).

Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 станом на 07.02.2022 складала 21 843,29 грн., яка складається із 17 653,91 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 189,38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с. 10-17).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів, інших правочинів та інших юридичних фактів (ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4 ст. 11 ЦК України).

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України).

Сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України).

Сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України, цивільні права та обов`язки повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору все заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати (за відповідних умов достроково) виконання порушеного зобов`язання; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки.

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 12 ч. 1, ст. 13 ч. 3 ЦПК України); кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 ЦПК України).

Наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України).

Про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Так, 27.01.2011 ОСОБА_1 підписала у відділенні Приват Банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Та тоді ж було ним підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду. В якій визначено істотні умови, а саме: розмір відсоткової ставки 2,5% в місяць, розмір пені = пеня(1) + пеня (2), де пеня(1) = базова відсоткова ставка/30 за кожний день прострочки; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, а також штраф у вигляд 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту.

Так, матеріали справи містять Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яку 27.01.2011 підписала ОСОБА_1 (а.с. 21). Відповідно до цієї заяви відповідач погодилась, що така разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг.

Цього ж дня ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.17), якою зокрема визначено розмір відсоткової ставки 2,5% в місяць, розмір пені = пеня(1) + пеня (2), де пеня(1) = базова відсоткова ставка/30 за кожний день прострочки; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, а також штраф у вигляд 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту.

Умови та правила надання банківських послуг містять перелік прав та обов`язків при здійсненні виконання Договору з надання банківських послуг.

На підтвердження підстав укладення та виконання Договору з надання банківських послуг, окрім вище зазначених доказів Банк надав розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 07.02.2022 та виписку з рахунку відповідача.

Однак, не дивлячись на те, що матеріали справи містять зазначені докази, колегія суддів схиляється до думки, що через недобросовісну поведінку Банку, беззаперечно та достовірно неможливо встановити реальний розмір заборгованості по відсоткам, які би можна було стягнути з ОСОБА_1 .

У позовній заяві Банк посилається на право самостійно здійснювати зміни та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг на підставі пунктів 1.1.6.1., 1.1.6.2. Проте, зміст пункту 1.1.6.1. Договору передбачає, що Зміни та доповнення до цього Договору вносяться Банком в односторонньому порядку у випадках не заборонених чинним законодавством України.

Виходячи з вимог ЦК України, які передбачають, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2 ст.536);

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628);

позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048);

за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054).

На момент підписання 27.07.2011 ОСОБА_1 . Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами, складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг, стаття 1056-1 ЦК України мала редакцію, яка передбачала, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку (ч.2);

умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3).

Ні зміст Анкети-заяви, а ні зміст Довідки про умови кредитування не передбачають права Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів зазначений у цій Довідці, а це базова (фіксована) ставка 2,5% в місяць.

Виходячи з приписів наведених вище норм істотні умови договору повинні бути погоджені між сторонами в письмовому порядку. Та оскільки розмір відсоткової ставки являється істотною умовою Договору то зміна її розміру в бік Збільшення є безумовною підставою для погодження такої дії Банку з позичальником, письмово. Тому одностороннє збільшення розміру відсоткової ставки не відноситься до тих змін, які банк вправі самостійно без погодження вчиняти після укладення Договору, що саме і декларує п.1.1.6.1. Договору (у випадках не заборонених чинним законодавством України). А тому, таку умову Договору, що зазначена в п.1.1.6.1., яка пов`язується зі зміною базової процентної ставки, слід вважати нікчемною в силу вимоги Закону. То звідси й умови п.1.1.6.2. не можуть бути застосованими стосовно зміни базової процентної ставки за наведених мотивів.

Таким чином умови Договору та дії Банку суперечать діючому законодавству, а саме ст. 1056-1 ЦК України, яка була чинною на 01.09.2014 р. та 01.04.2015 р., зокрема ч.3, яка передбачала, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У довідці про умови кредитування, яку підписала ОСОБА_1 зазначена базова (фіксована) ставка 2,5% в місяць та не передбачено право Банку в односторонньому порядку змінювати розмір такої у бік збільшення.

В позовній заяві Банк посилається також на те, що 01.03.2019 року Банком внесено зміни до Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12. Договору сторони дійшли згоди, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:

- 86,4% - для картки "Універсальна";

- 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Зазначені доводи не можуть бути взятими до уваги колегією суддів через те, що матеріали справи не містять доказів наявності згоди ОСОБА_1 у письмовій формі про встановлення процентів за неповернення в строк кредиту відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 86,4% для картки "Універсальна". Зазначена вимога Договору також суперечить вимогам ч.3 ст.1056-1 ЦК України, а тому її слід також вважати нікчемною в силу закону.

У долученому до матеріалів справи витягу з Умов та правил надання банківських послуг містить п. 2.1.1.2.12., зміст якого полягає в тому, що після закінчення строку дії, відповідна картка продовжується Банком на новий строк за зверненням Клієнта в Банк, згідно діючим тарифам. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні Клієнтом умов обслуговування Карти, передбачених Договором. Зазначена обставина свідчить про те, що підписуючи 27.07.2011 р. Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», ОСОБА_1 погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку саме в такій редакції, яка не передбачала зобов`язань Клієнта сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту. А звідси у колегії суддів наявні підстави стверджувати, що Банк не мав законних підстав без письмової згоди відповідача вносити зміни, які відносяться до істотних умов в Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку по збільшенню базової (фіксованої) процентної ставки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт - "Універсальна", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не містять інформацію про ті відсотки, на які зокрема нараховано заборгованість -86,4%,84%, які нараховували відповідачці з 01.03.2019.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України слід залишити без змін, а апеляційну скаргу на рішення суду залишити без задоволення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 368, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Судді