Провадження №4-с/447/3/23
Справа №447/389/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області скаргу ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кахнич Ольги Олексіївни про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання,

в с т а н о в и в :

23.01.2023 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ратич Т.М. подав скаргу, у якій просить визнати неправомірним рішення державного виконавця Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кахнич О.О. повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.01.2023 та зобов`язати відповідальну особу Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення (поновити порушене право) шляхом вжиття всіх необхідних заходів для фактичного повного виконання виконавчого листа, виданого 08.12.2022 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/389/22 про присудження ОСОБА_1 з ОСОБА_2 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги представник заявника покликається на те, що 22.01.2023 ним як представником стягувача отримано повідомлення державного виконавця Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Кахнич О.О. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.01.2023, оскільки, на думку останньої, виконання рішення суду за виконавчим листом №447/389/22 від 31.10.2022 не передбачено заходів примусового виконання. Представник заявника вважає таке рішення державного виконавця незаконним, оскільки таким порушується принцип виконуваності рішення суду. Крім цього, державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, має право звертатися до суду із завою (поданням) про роз`яснення рішення. Вказаних дій державний виконавець не вчинила. Таким чином, вважає, що прийняте рішення державного виконавця є передчасним.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися. 02.02.2023 представник заявника подав заяву щодо проведення розгляду скарги за їх відсутності, скаргу підтримав.

Державний виконавець у судове засідання повторно не з`явилася, заперечень щодо доводів, викладених у скарзі не подавала.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Одним із процесуальних питань, які суд може вирішувати у судовому засіданні, є розгляд скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця у порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Законом України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 31.10.2022 у справі №447/389/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів позов задоволено частково, ухвалено звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджених рішенням Миколаївського суду Львівської області від 02.06.2021 у справі №447/3619/20 починаючи з 26.08.2021. Виконавчий лист у справі №447/3619/20 (провадження №2/447/214/21), виданий згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02.06.2021, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , щомісячно, в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.12.2020, з проведенням індексації відповідно до закону відкликано. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Ухвалено присудити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у справі у розмірі 1984 гривень 80 копійок в дохід держави.

Вказане рішення набрало законної сили 08.12.2022.

08.12.2022 Миколаївським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, згідно якого суд вирішив присудити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

13.01.2023 державним виконавцем Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кахнич О.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу виконавчого листа №447/389/22, виданого 08.12.2022, стягувачу без виконання у зв`язку із тим, що виконання рішення суду за вказаним виконавчим листом не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Повертаючи виконавчий документ без прийняття до виконання державний виконавець послалася на те, що у виконавчому документі не передбачені заходи примусового виконання рішення суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукуність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 зі змінами та доповненнями.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Верховний Суд у постанові від 22.04.2020 у справі №641/7824/18 (провадження №61-10355св19) зазначив, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

При розгляді скарг на повідомлення державного/приватного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд у кожній справі має виходити з конкретних обставин, зокрема, чи покладається на боржника обов`язок вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Від встановлення наведеного залежатиме правильність вирішення спору.

У виконавчому листі, виданому 08.12.2022 Миколаївським районним судом Львівської області, чітко передбачено присудження заявниці з боржника витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Представником заявника у скарзі слушно наведено, що згідно академічного тлумачного словника української мови «присуджувати» це «виносити рішення про сплату, передачу чого-небудь комусь (про суд та інші установи)».

Водночас, слід зауважити, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

На підставі викладеного, суд зазначає, що захід примусового виконання визначений резолютивною частиною рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 31.10.2022 та повернення виконавчого документа без прийняття до виконання грубо порушує право стягувача на примусове виконання рішення суду та також є недопустимим з огляду на вимоги, визначені ст. 18 ЦПК України, у зв`язку з чим скарга є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 83, 447-451 ЦПК України, ст. 3, 10, 18, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кахнич Ольги Олексіївни повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.01.2023.

Зобов`язати відповідальну особу Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення (поновити порушене право) шляхом вжиття всіх необхідних заходів для фактичного повного виконання виконавчого листа, виданого 08.12.2022 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/389/22 про присудження ОСОБА_1 з ОСОБА_2 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Боржник ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Сятгувач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Державний виконавець Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кахнич Ольга Олексіївна, місцезнаходження: вул. Шептицького, 9, м. Миколаїв, Стрийський район, Львівська область, 81600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35048088.

Текст ухвали складено 02.02.2023.

Суддя Головатий А.П.