Справа № 190/143/23
Провадження №2/190/161/23
УХВАЛА

30 січня 2023 року м.П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Кудрявцева Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ТТВК», третя особа Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), про захист прав споживача, стягнення коштів за невиконання договору про надання туристичних послуг,-

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яка обґрунтована тим, що 26.06.2018 року між нею (в якості «Турагента») та ТОВ «ТТВК» в якості «Туроператора» було укладено Агентський договір №7361-18/ДНП від 26.06.2018 року, про надання нею туристичних послуг від імені даного товариства. На початку лютого 2022 року нею, як «Турагентом» було подано заявку на участь в ознайомчому турі, а 08.02.2022 року на її електронну адресу від «Туроператора» ТОВ «ТТВК» надійшло підтвердження на участь у турі та рахунок на оплату пакету турпослуг; в цей же день вона оплатила рахунок шляхом перерахування на користь ТОВ «ТТВК» грошових коштів в сумі 7282 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, обумовлену договором послугу не надав, грошові кошти не повернув. В січні 2023 року позивачу стало відомо, що в рамках кримінального провадження, Подільський суд у м.Києві здійснив арешт активів туроператора ТОВ «ТТВК» та прийнято рішення про передачу майна до Національого агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в тому числі коштів на рахунках. Після цього позивачу стало зрозуміло, що ТОВ «ТТВК» в добровільному порядку кошти їй не поверне, тому змушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, прихожу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною позовною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 20 ГПК України визначає коло справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, до яких віднесено зокрема справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, норм діючого законодавства та практики його застосування, спори між юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства на підставі вимог, приписів та положень Господарського процесуального кодексу України.

У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3,15 ЦПК України).

За положеннями статті 1 ГПК України, господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є фізичною особою-підприємцем, між нею та відповідачем виникли господарські відносини, що підтверджується укладанням між сторонами Агентського договору по реалізації туристичних продуктів, підтвердженням відповідача про отримання заявки від ФОП ОСОБА_1 та іншими долученими до позовної заяви документами, що підтверджують реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця.

Між тим, як було вище зазначено, положеннями господарського процесуального законодавства України передбачено, що відповідні спори між юридичними особами та фізичними особами-підприємцями підлягають розгляду саме в порядку Господарського процесуального законодавства України, які в даному випадку заявлені позивачем в порядку цивільного судочинства.

Крім того, як зазначено позивачем в позовній заяві, на даний час прийнято рішення про передачу майна ТОВ «ТТВК» до Національого агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в тому числі коштів на рахунках, а тому виниклий спір відноситься до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі №190/143/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТТВК», третя особа Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), про захист прав споживача, стягнення коштів за невиконання договору про надання туристичних послуг, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що він має право звернутись із даним позовом до відповідного господарського суду за правилами положень ГПК України, в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.4,20 ГПК України, ч.1 ст.19,п.1 ч.1 ст.186, ч.5 ст.186, ст.ст.258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановила:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТТВК», третя особа Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), про захист прав споживача, стягнення коштів за невиконання договору про надання туристичних послуг.

Роз`яснити позивачу право звернення з відповідними вимогами до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 30.01.2023 року.

Суддя Ю.В.Кудрявцева