Справа № 931/548/22
Провадження № 2-с/931/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу,

в с т а н о в и л а:

14 грудня 2022 року суддею Локачинського районного суду Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТзОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» заборгованості за постачання природного газу в сумі 20985,42 грн, а також 248,10 грн витрат по сплаті судового збору.

30 січня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав в суд заяву про скасування вказаного вище судового наказу. У заяві зазначає, що боржник не згідний із судовим наказом, вважає за необхідність з`ясувати реальний обсяг спожитого газу споживачем, яким чином виник обсяг спожитого газу 01.01.2022 року в розмірі 1417,99 м? та 01.03.2022 року в розмірі 1232,73 м?. Просить скасувати судовий наказ, виданий Локачинським районним судом Волинської області 14 грудня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» заборгованості за постачання природного газу в сумі 20985,42 грн та 248,10 грн витрат по сплаті судового збору, а також стягнути судові витрати.

Крім того, до вищевказаної заяви представником боржника долучено клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, яке мотивує наступним. ОСОБА_1 в кінці грудня 2022 року отримала судовий наказ, проте не зорієнтувалася в строках та порядку подачі заяви про його скасування, оскільки перебувала в стані стресу через кількість повітряних тривог, масові ракетні обстріли та відключення електроенергії.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Оскільки боржник ОСОБА_1 у визначений ч. 1 ст.170 ЦПК України строк не подала заяву про скасування судового наказу, проте наведені причини у клопотанні про поновлення пропущеного строку є поважними, вважаю за можливе поновити строк для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Отже, в порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, а із заяви про скасування судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що між боржником та стягувачем існує спір щодо розміру заборгованості, тому наведені заявником обставини можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Таким чином, заява представника боржника про скасування судового наказу підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» судових витрат за подання заяви про скасування судового наказу, то у задоволенні такої слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Отже, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати із стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 164, 170, 171, 258-261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити та поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Локачинським районним судом Волинської області 14 грудня 2022 року у справі № 931/548/22, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» заборгованості за постачання природного газу в сумі 20985,42 грн, а також 248,10 грн судового збору .

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» судових витрат на користь ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко