Справа № 344/880/23
Провадження № 2/344/1212/23
У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

02 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Кочержук З.В.,

за участі представників сторін: представника позивача адвоката Остяка В.В., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селянін В.О., представника відповідача ОСОБА_2 , - адвоката Вінтоняка Н.М., приватного виконавця Ткачука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Остяка В.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ» про зняття арешту з нерухомого майна та визнання недійсним призначеного електронного аукціону (торгів) з примусової реалізації нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з 18 січня 2023 року знаходиться вказана цивільна справа.

Підготовче засідання у справі призначено на 09 лютого 2023 року.

27 січня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про забезпечення позову у даній справі, шляхом зупинення примусової реалізації арештованого майна (електронних торгів) 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що проводиться ДП «СЕТАМ» (номер лоту 521539), оскільки підставою позову є те, що майно, яке арештовано державним та приватним виконавцями і яке виставлене на спірні електронні торги хоч і зареєстровано за титульним власником боржником ОСОБА_2 , але належить йому не повністю, оскільки половина такого майна, а саме, 1/4 частки належить позивачці ОСОБА_3 як співвласнику. Спірне майно набуте боржником ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі, а тому презюмується, що дане майно є об`єктом спільної власності подружжя. Тому ОСОБА_3 володіючи 1/4 частки спірного приміщення, що не потребує додаткового доказування в судовому порядку, правомірно заявляє вимогу про зняття арешту з належного їй майна та визнання торгів недійсними.

27 січня 2023 року ухвалою суду в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, з врахуванням правової позиції викладеної в постанові ОП КЦС ВС від 5 грудня 2022 року у справі № 757/22558/20. Оскільки, зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно. Але, позивачкою не заявлено до суду позову про визнання за нею права власності на частку нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому підстав для забезпечення позову на даний час немає.

30 січня 2023 року представником позивача подано суду заяву про забезпечення позову, за змістом якої просив заборонити вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна - 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :101), яке зареєстроване за ОСОБА_2 . Заява обґрунтована тим, що позивачка, володіючи 1/4 часткою спірного приміщення, заявляє вимогу про зняття арешту з майна та визнання недійсними торгів, оскільки такий примусовий продаж порушує її права як власника частки в арештованому майні. 30.01.2023 року відповідачем ДП «Сетам» проведені спірні торги, однак переможця торгів не виявлено, через відсутність реєстрації учасників. На підставі закону стягував в виконавчому провадженні (відповідач ОСОБА_1 ) може набути у власність спірне нежитлове приміщення, нереалізоване на електронному аукціоні, що в свою чергу, може утруднити або ускладнити виконання рішення в разі задоволення позову.

31 січня 2023 року ухвалою суду в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, оскільки обґрунтування, які саме негативні наслідки можуть настати в зв`язку з невжиттям заходу забезпечення позову запропонованого представником позивача з врахуванням того, що в рамках іншої цивільної справи на вказане майно вже накладено арешт з забороною відчуження та розпорядження заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить.

01 лютого 2023 року представником позивача втретє подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна - 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :101), яке зареєстроване за ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що позивачка, володіючи 1/4 часткою спірного приміщення, заявляє вимогу про зняття арешту з майна та визнання недійсними торгів, оскільки такий примусовий продаж порушує її права як власника частки в арештованому майні. 30.01.2023 року відповідачем ДП «Сетам» проведені спірні торги, однак переможця торгів не виявлено, через відсутність реєстрації учасників. На підставі закону стягував в виконавчому провадженні (відповідач ОСОБА_1 ) може набути у власність спірне нежитлове приміщення, нереалізоване на електронному аукціоні, що в свою чергу, може утруднити або ускладнити виконання рішення в разі задоволення позову. 31.01.2023 року стягував ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Ткачука Л.М. із заявою щодо передання йому у власність приміщення, яке було предметом спірних торгів. Таким чином є достатні підстави вважати, що є загроза передачі у власність стягувача майна, яке було предметом спірних торгів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Частинами 3 та 4 вказаної статті передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

З урахуванням вказаного, того, що представник вже втретє подає заяву про забезпечення позову та вдруге фактично з одних і тих же підстав, суд вважав за необхідне викликати сторін в судове засідання.

Представник позивачки в судовому засіданні вимоги заяви про забезпечення позову підтримав з підстав наведених в ній. Суду пояснив, що заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 року, яка адресована приватному виконавцю Ткачуку Л.М. йому надала його довірителька ОСОБА_3 , а він її завірив. На запитання де на даний час перебуває його довірителька відмовився відповідати.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив щодо забезпечення позову. Пояснив, що його довіритель може мати доступ до виконавчого провадження через програму Дія та міг надати таку заяву своїй дружині ОСОБА_3 . На даний час його довіритель перебуває в Республіці Польща.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Селянін В.О. в судовому засіданні заперечив щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Приватний виконавець в судовому засіданні пояснив, що виконавче провадження з виконання рішення суду від 06.09.2022 року зупинено на підставі його постанови від 31.01.2023 року, тому немає підстав для забезпечення позову. Суду пояснив, що боржник ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, з матеріалами виконавчого провадження не знайомився, тому йому не відомо звідки він отримав заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 року. ОСОБА_3 не могла отримати таку заяву, оскільки не є стороною виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та заяви, судом встановлено наступне.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Представник позивачки просить забезпечити позов у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, шляхом заборони вчиняти певні дії.

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ» про зняття арешту з нерухомого майна та визнання недійсним призначеного електронного аукціону (торгів) з примусової реалізації нерухомого майна.

Предметом вказаного вище спору є 1/4 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний аукціон призначено у виконавчому провадженні на виконання рішення суду від 06 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Попередньо на 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить боржнику ОСОБА_2 , ухвалою суду від 03 травня 2022 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт.

До заяви про забезпечення позову представником позивача подано ксерокопію заяви ОСОБА_1 від 31.01.2023 року в якій він повідомляє приватного виконавця, що хоче залишити за собою не реалізоване майно, а саме: 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить боржнику ОСОБА_2 , в рахунок погашення суми боргу в розмірі 73 599 849 грн. 40 коп.

Але, суд вважає таку заяву не допустимим доказом, оскільки вона здобута з порушенням порядку отримання доказів.

З`ясувавши всі обставини справи та вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову суддя не вбачає підстав для забезпечення позову, оскільки по перше, суд повторно звертає увагу позивачки, що нею в справі не заявлено вимогу про визнання за нею право власності на 1/4 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить боржнику ОСОБА_2 .

На даний час титульним власником 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно реєстру є боржник ОСОБА_2 .

Якщо позивачка вважає себе власницею 1/4 частки вказаного майна, то вона вправі подати позов про визнання за нею права власності на таку частку, бо в даному випадку її право не визнається.

Як вбачається із копії позовної заяви ОСОБА_3 30 січня 2023 року звернулась із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зокрема, 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане також свідчить про те, що частка позивачки у спільній сумісні власності подружжя не визначена та не є безспірною. А отже, заявлений позивачкою захід забезпечення позову є неспівмірним з предметом позову.

Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позивач звертався до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту і забороною відчуження майна, що належить ОСОБА_3 .

Судом відмовлено у задоволенні таких заяв, оскільки позивачем не обґрунтовано належними правовими підставами, що вищезазначене майно придбано відповідачем в період шлюбу з ОСОБА_3 , за спільні кошти подружжя. Не обґрунтовано, що кошти за договором позики було витрачено в інтересах сім`ї на придбання майна. Не доведено, що майно не придбано ОСОБА_3 за особисті кошти.

Аналогічно у вказаній справі та заяві про забезпечення позову, представником позивачки ОСОБА_4 таких доказів суду не надано.

По-друге, 03 травня 2022 року ухвалою Івано-Франківського міського суду накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в межах суми позову у розмірі 2460775 (два мільйона чотириста шістдесят тисяч сімсот сімдесят п`ять) доларів США, а саме на: 1/2 частки права власності на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 складова частина об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, вбудоване, А опис складової частини: загальна площа (кв.м):5031.1; (реєстраційний номер об`єкта: 101).

По-третє, згідно постанови приватного виконавця Ткачука Л.М. від 31.01.2023 виконавче провадження з виконання рішення суду від 06.09.2022 зупинено на підставі ухвали апеляційного суду від 27.01.2023 у справі № 344/5217/22.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Так, як неодноразово вказано Верховним Судом, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтування, які саме негативні наслідки можуть настати в зв`язку з невжиттям заходу забезпечення позову запропонованого представником позивача з врахуванням того, що в рамках іншої цивільної справи на вказане майно вже накладено арешт з забороною відчуження та розпорядження заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язком заявника є доведення правових підстав її заяви про забезпечення позову, доведення настання негативних наслідків у разі не забезпечення позову.

Отже особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести належність засобу забезпечення суті оголошеної вимоги.

Натомість прохання позивача про забезпечення позову ґрунтується на припущенні перебування майна в режимі спільної сумісної власності та припущенням його вибуття із власності ОСОБА_2 до третьої особи.

Таким чином, в заяві про забезпечення позову заявником не наведено доказів об`єктивних обставин, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, виконавче провадження зупинено і приватний виконавець не може вчиняти будь яких дій щодо реєстрації права власності на майно на будь яку іншу особу.

При цьому, не передбачено процесуальним законом здійснення заходів забезпечення позову, яке ґрунтується виключно на припущеннях про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, що не підтверджені належними засобами доказування. Заявник належним чином не обґрунтувала доцільність забезпечення позову визначеним у заяві способом.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволені заяви представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Остяка В.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ» про зняття арешту з нерухомого майна та визнання недійсним призначеного електронного аукціону (торгів) з примусової реалізації нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Бабій О.М.