Справа № 404/4467/22
Провадження №2/405/922/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №404/4467/22 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.10.2010 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.10.2010 року, при цьому, при укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно з заявою отримані Позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується також той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Зазначив, що Банком на підставі Договору про надання банківських послуг позичальнику ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано позичальнику у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 32 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі якого позичальник при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав Позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник, в свою чергу, зобов`язлася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, разом з тим, в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 листопада 2020 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, а саме: її спадкоємців, та, відповідно, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу (шість місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Тим самим, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадшини у строк з 01 листопада 2020 року по 01 травня 2021 року. Вказав, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 , та вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 , при цьому, відповідно до положень ч.2 ст.1281 ЦК України ним (позивачем) 18.08.2021 року була направлена претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, та 01.09.2021 року отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, в т.ч., кредитні зобов`язання померлого позичальника, при цьому, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: шість місяців від дня відкриття спадщини, та відсутність у відповідача свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 12 вересня 2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, яку ОСОБА_2 залишено спадкоємцями без розгляду. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 08.10.2010 року становить 13 860 грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту.

З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця позичальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 08.10.2010 року в розмірі 13 860 грн. 33 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2022 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2022 року прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою, за клопотанням позивача, витребувано у Відділі реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) належним чином завірену копію спадкової справи №458/2021, заведену після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання зазначеної ухвали суду про витребування доказів Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2, направлено до суду копію спадкової справи №458/2021до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка (копія спадкової справи) зареєстрована в суді 31 січня 2023 року за вх.№2292.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Чернишев М.І. (діє на підставі довіреності № 6250-К-О від 03.08.2021 року) в судове засідання подав заяву, яка зареєстрована судом 19.06.2023 року за вх. № 15515, за якою заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, при цьому подав відзив на позов, який зареєстровано судом 15.02.2023 року за вх.3637, за яким просив залишити позов без задоволення. Розгляд справи провести без його участі. Вказав, що вимоги, викладені у позові є необґрунтованими, так як обґрунтовуючи вимоги, позивач посилається на ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої він (відповідач) начебто прийняв спадщину. Однак він не приймав спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до сторінок 11,12 паспорту серії НОМЕР_1 , виданого на його (відповідача) ім`я Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області 06.07.2007року, він (відповідач) був 22.01.2020 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та 01.02.2020 року зареєстрований по АДРЕСА_2 ). Копія паспорту, долучена до позову позивачем, датована співробітником банку ОСОБА_3 22.01.2020 року, саме в день зняття його з реєстрації за зазначеною вище адресою, а тому ця копія містить неактуальні дані щодо його подальшого місця реєстрації, зокрема, на дату смерті його матері. Вказав, що його мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідно на день її смерті, він не проживав разом з нею та не приймав спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Окрім того зазначив, що позивачем не подано доказів направлення на його адресу претензії від 03.09.2021 року (додаток №17 до позову), при цьому, з позиції №34 реєстру згрупованих відправлень (додаток №18 до позову), вбачається, що претензія відправлена на неіснуючу адресу, адже не містила зазначення корпусу будинку, що унеможливило доставку такого листа. Доказів вручення йому листа № 3600 під підпис позивачем не надано. Таким чином, усі доводи позивача є необґрунтованими, на підставі позов має бути залишено без задоволення.

Представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» Меркуловою В.В. (діє на підставі довіреності № 34-К-Н-О від 09.01.2023 року) подана відповідь на відзив, яка зареєстрована судом 13.03.2023 року за вх. № 6088, зміст якої є аналогічним за змістом доводам, які викладені позивачем в позовній заяві.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи відзив відповідача на позов та відповідь на відзив позивача, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 жовтня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Судом також встановлено, що позичальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис за №2881, складений 02 листопада 2020 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В свою чергу, позивач АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи позов до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 ОСОБА_1 , на обґрунтування своїх вимог зазначив, що свої зобов`язання за Договором він (позивач) виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, в свою чергу, позичальник, не належним чином виконувала взяті на себе за Договором зобов`язання, у зв`язку з чим, у позичальника перед ним (позивачем) виникла заборгованість за Договором від 08.10.2010 року, яка станом на дату смерті позичальника становить 13 860 грн. 33 коп. та яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита.

Крім того, встановлено, що 12.09.2021 року за вих.№SAMDN4594 АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачу ОСОБА_1 , якого вважає спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 лист претензію з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 13 860 грн. 33 коп., яка залишена без розгляду, що, в свою чергу, стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Так, з копії спадкової справи №458/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка заведена Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2 вбачається, що спадкова справа №458/2021 заведена Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2 19 серпня 2021 року на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк», в якій останній просив: включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 13 860 грн. 33 коп., а також повідомити Банку відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, та відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (за наявності).

Листом від 20.08.2021 року за вих. № 1574/02-14-458/2021 Кропивницька міська державна нотаріальна контора №2 повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 27 липня 2021 року за вих.№SAMDN4594 до спадкоємців ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла на адресу нотаріальної контори 19 серпня 2021 року, зареєстрована у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №1120, заведена спадкова справа за № 458/2021. Також зазначено, що відомості про наявність спадкоємців ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальній конторі відсутні. У випадку звернення спадкоємців ОСОБА_2 за оформленням спадщини вони будуть повідомлені про надходження претензій та наявність заборгованості перед банком.

В свою чергу, з матеріалів спадкової справи також встановлено, шо інформація про коло спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та складу спадкового майна, - відсутня, так як ніхто із спадкоємців до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття чи про відмову у прийнятті спадщини, а також з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (заповітом), - не звертався.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, тобто, за змістом наведеної норми матеріального права до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості отриманого ними у спадщину майна, в той же час, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Крім того, аналіз вказаних вище норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини, як, зокрема, зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц, а саме:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, доводи АТ КБ "ПриватБанк" про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкодавця ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 , і не відмовився від прийняття спадщини, ґрунтуються на припущеннях, так як позивачем не надано достовірних та належних доказів проживання спадкодавця на час смерті разом з відповідачем ОСОБА_1 , до якого позивачем пред`явлено позов, та, крім того, суд зауважує, що реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Крім того, на переконання суду, не можуть бути визнані зазначені обставини лише на підставі інформації, що міститься у долучених позивачем копіях паспортів позичальника ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 , - достатніми доказами того, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину і є правонаступником прав та обов`язків позичальника ОСОБА_2 .

Більш того, за інформацією Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, яка надана на виконання ухвали суду від 17.01.2023 року, та зареєстрована судом 09.02.2023 року за вх. № 2668, в реєстрі Кропивницької міської територіальної громади станом на 01.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані особи, - відсутні. Крім того, повідомлено, що станом на 01.11.2020 року місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 . Станом на 01 листопада 2020 року за адресою: за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: з 18.05.2005 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 01.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 01.02.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знята з реєстрації 14.12.2020 року у зв`язку з державною реєстрацією смерті.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що позичальник ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником/співвласником нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 , а також будинку АДРЕСА_4 , більш того позивачем не надано доказів та не доведено обсяг спадкового майна та його вартість, як того вимагають статті 1281 і 1282 ЦК України, тобто позивачем не подано належних доказів, які б підтверджували підстави позову та правомірність заявлених позовних вимог.

При цьому, відповідних клопотань щодо витребування судом інформації про належне спадкодавцю майно з боку позивача не заявлялися.

З огляду на викладене вище, та, враховуючи, що за принципом змагальності, визначеним в ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши представлені позивачем докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку про відмову позивачу АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю.

Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, та, враховуючи, що позивачу АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп. слід залишити по фактично понесеним останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76, 77-81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за Договором про надання банківських послуг б/н від 08 жовтня 2010 року в розмірі 13 860 грн. 33 коп., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова