П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Київ

Справа № 761/7222/22

Апеляційне провадження №22-ц/824/2357/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В. за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Фролової І.В., 08 вересня 2022 року в м. Києві, за клопотанням ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи - задоволено.

Призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров'я України».

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

- Чи заподіяно ОСОБА_1 моральної шкоди і погіршення стану здоров`я відповідачами у справі не виконанням 32-х судових рішень?

- Якого розміру слід вважати нанесену ОСОБА_1 шкоду не виконанням відповідачами по справі 32-х судових рішень?

- Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_1 .?

- Чим спричинено та орієнтовний час виникнення змін в емоційному стані ОСОБА_1 які перешкоджають йому в активному соціальному функціонуванні?

- Чи спричинив факт убивства брата зміни в емоційному стані ОСОБА_1 , які перешкоджали активному соціальному функціонуванню, та яким чином указана обставина впливала на психологічний стан ОСОБА_1 на даний час?

- Чи має ОСОБА_1 зміни в емоційному стані, індивідуально- психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (розслідування кримінального провадження за фактом убивства рідного брата)?

- У разі встановлення зміни в емоційному стані ОСОБА_1 , які перешкоджають активному соціальному функціонуванню, чи є такі зміни моральною шкодою в розумінні статті 23 Цивільного кодексу України?

- У разі встановлення зміни в емоційному стані ОСОБА_1 , що перешкоджають активному соціальному функціонуванню, вказати які саме дії Державного бюро розслідувань призвели до таких змін та чи є такі зміни моральною шкодою в розумінні статті 23 Цивільного кодексу України?

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована необхідністю з`ясування обставин, які мають значення для справи, а саме з`ясування обставин справи щодо спричинення позивачу страждань (моральної шкоди), завданих, на його думку, діями органів досудового слідства, для чого необхідні спеціальні знання в іншій сфері, ніж право. При цьому, сторонами висновків експертів із цих саме питань не було надано.

Не погодилось із вказаним судовим рішенням Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, представником управління подана апеляційна скарга. Представник відповідача вважає вказану ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає про те, що судом, при призначенні експертизи було поставлено питання, які фактично містять категоричні твердження про бездіяльність відповідачів щодо невиконання ухвал слідчих суддів. Разом з тим, встановлення обставин, які повинні бути встановлені судом під час розгляду справи не можуть встановлюватись під час призначення експертизи, чи вирішуватись експертом, а відтак відсутні обґрунтовані підстави для призначення даної експертизи.

Зазначає, що поставлені питання перед експертом для проведення експертизи, фактично уже констатують факт наявності порушення, що виразилось у невиконанні тридцяти двох судових рішень, хоча такі обставини судом не встановлювались та рішення не ухвалювалось, відтак такі питання не направлені для встановлення елементів цивільної відповідальності. А зводяться до беззаперечного висновку про уже наявний факт протиправності дій відповідачів.

Також звертає увагу, що мета проведення такої експертизи зводиться до визначення розміру моральної шкоди без фактичного доведення її наявності, що призводить до штучного затягування процесу.

Вказує, що суд, задовольняючи клопотання про призначення експертизи на стадії підготовчого засідання, фактично вирішив спір та дійшов висновку про наявність порушень з боку відповідачів. Вказана експертиза не встановить особливостей психічної діяльності заявника та таких її проявів у поведінці останнього.

Зазначає, що судом не було обґрунтовано, яким чином призначення судово-психологічної експертизи з тими питаннями, що зазначені в ухвалі, встановить ступінь завдання моральної шкоди за відсутності встановлених об`єктивних обставин у справі.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду про призначення експертизи та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

У відзиві, представник Державного бюро розслідувань підтримав апеляційну скаргу ТУ ДБР про призначення судово-психологічної експертизи, та вказав, що вони погоджуються з доводами, наведеними в ній. Вказує, що суд, задовольняючи клопотання ОСОБА_1 допустив порушення вимог ст. 89 ЦПК України, згідно якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що до вказаних представників відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочато кримінальні провадження (без внесення відомостей). Зазначає, що до завершення відносно них кримінальних проваджень вони не мають прав та повноважень і надалі впливати на суддів та суди для зміни підстав висунутого позову. Категорично наполягає не приймати апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказує, що відповідачі не бажають виконувати свої службові обов`язки ні до зобов`язальних ухвал, ні після постановлення таких ухвал.

Вказує, що судово-психологічна експертиза потрібна для з'ясування розміру шкоди за вже доведені факти невиконання судових рішень на стадії звернення з позовом. Інших питань в суді не ставилось, таких як доводити службові злочини. Зазначає, що ним не ставилось питання досліджень того виконані чи невиконані судові рішення, бо докази їх невиконання при самій справі є беззаперечними, і не спростованими жодними з відповідачів, то і на дослідження експертів ці питання не були поставлені.

На підставі викладеного просить відмовити в розгляді апеляційних скарг, а в разі незадоволення цієї вимоги апеляційні скарги - залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача Державного бюро розслідувань - Олійник А.Д. та представник Офісу Генерального прокурора - Кутєпов О.Є. підтримали апеляційну скаргу, подану ТУ ДБР, просили про її задоволення.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

З матеріалів справ вбачається, що позивач у квітні 2022 року звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

У позовних вимогах позивач просить стягнути з Держави Україна в особі відповідачів на свою користь, як потерпілого від протиправних дій і бездіяльності відповідачів суму моральної шкоди у розмірі 2240000 (два мільйони двісті сорок тисяч) гривень та суму матеріальної шкоди, в тому числі судових витрат у цій справі, до яких також включена сума за проведення судової експертизи у разі задоволення його клопотання, в розмірі 43282 (сорок три тисячі двісті вісімдесят дві) гривні /т.1 а.с.1-6/.

В позовній заяві позивач вказує на необхідність проведення судово-психологічної експертизи. Також позивачем було окремо подано заяву про призначення судово-психологічної експертизи, в доводах якої вказано на те, що предметом доказування та предметом заподіяння і відшкодування моральної шкоди є, зокрема, обставини заподіяння шкоди та розмір такої шкоди. Позивач, посилаючись на роз`яснення ВООЗ, вказує на те, здоров`я є станом повного, психічного та соціального благополуччя, а не лише відсутність хвороби чи недуги. Враховуючи тривалість кримінальних проваджень, позивач вважає, що йому завдано моральних страждань, які можуть бути оцінені лише в порядку цивільного судочинства і для цього є необхідність у спеціальних знаннях задля чого і просить призначити судово-психологічну експертизу. На вирішення експертів позивач просив поставити наступні питання:

- Чи заподіяно ОСОБА_1 моральної шкоди і погіршення стану здоров`я відповідачами у справі не виконанням 32-х судових рішень?

- Якого розміру слід вважати нанесену ОСОБА_1 шкоду не виконанням відповідачами по справі 32-х судових рішень? /т.1 а.с.225-227/

Відповідач ДБР 08 серпня 2022 року подав заперечення на клопотання про призначення експертизи, в яких вказував на відсутність потреби у спеціальних знаннях для вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення моральної шкоди та просив відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи /т.3 а.с.37-39/. В подальшому в судому засіданні суду першої інстанції представник ДБР подав заяву в якій вказав, що у разі задоволення клопотання позивача, вони користуються правом запропонувати суду питання, які необхідно поставити експерту, а саме :

- Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_1 .?

- Чим спричинено та орієнтовний час виникнення змін в емоційному стані ОСОБА_1 які перешкоджають йому в активному соціальному функціонуванню?

- Чи спричинив факт убивства брата зміни в емоційному стані ОСОБА_1 , які перешкоджали активному соціальному функціонуванню, та яким чином указана обставина впливала на психологічний стан ОСОБА_1 на даний час?

- Чи має ОСОБА_1 зміни в емоційному стані, індивідуально- психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (розслідування кримінального провадження за фактом убивства рідного брата)?

- У разі встановлення зміни в емоційному стані ОСОБА_1 , які перешкоджають активному соціальному функціонуванню, чи є такі зміни моральною шкодою в розумінні статті 23 Цивільного кодексу України?

- У разі встановлення зміни в емоційному стані ОСОБА_1 , що перешкоджають активному соціальному функціонуванню, вказати які саме дії Державного бюро розслідувань призвели до таких змін та чи є такі зміни моральною шкодою в розумінні статті 23 Цивільного кодексу України? /т.4 а.с.60-61/

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року задоволено заяву позивача про призначення судово-психологічної експертизи, та судом враховані запропоновані відповідачем ДБР питання.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року прописано, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

В силу ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до приписів ст. 102 ЦПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст.103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В порядку визначеному ч.ч. 1-3 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-ХІІ та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (далі Інструкція).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з п.6.1 Інструкції об'єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки (п.6.3. Інструкції ).

В порядку п.6.4. Інструкції основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань визначений у п.6.6. Інструкції серед яких, зокрема визначено:

Які індивідуально-психологічні особливості має підекспертна особа?

Чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зазначити обставини: безпідставне обвинувачення, незаконне позбавлення волі, наклеп, образа, заподіяння шкоди її громадським інтересам тощо)?

Чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи (прізвище, ім'я та по батькові)? Якщо так, то чи завдані особі (прізвище, ім'я та по батькові) страждання (моральна шкода)?

Чи спричинені особі (прізвище, ім'я та по батькові) страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації), що досліджуються у справі? Якщо особі (прізвище, ім'я та по батькові) завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Чи здатна підекспертна особа з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, і давати про них відповідні показання?

Відповідно до особливостей конкретних обставин справи вирішувані психологічною експертизою питання у разі потреби узгоджуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), при консультуванні з експертом з метою їх компонування у доцільні для справи блоки.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, висновки експертизи надаються для підтвердження обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи, в тому числі повторної.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу незаконними діями та/або бездіяльністю відповідачів. Відповідачами заперечуються обставини заподіяння позивачеві моральної шкоди.

Проведення судово-психологічної експертизи у справах про відшкодування моральної шкоди передбачено Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а отже для з`ясування обставини наявності такої шкоди може бути призначена експертизи і ці питання є такими, що потребують спеціальних знань.

Позивачем при зверненні до суду був наданий висновок за 2018 рік, проведений в ході розгляду іншої справи. Відповідачами цей висновок заперечується. Разом з цим, позивачем разом з першою заявою вказано про необхідність призначення у справі судової експертизи і окремо заявлено про це до початку розгляду справи по суті, на стадії підготовчого засідання. Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що сторонами у справі не було надано відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що при призначенні експертизи судом першої інстанції було поставлено питання, які фактично містять категоричні твердження про бездіяльність відповідачів щодо невиконання ухвал слідчих суддів, оскільки судом поставлені питання щодо наявності заподіяння позивачу моральної шкоди, щодо емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей позивача та щодо можливого розміру компенсації.

Слід погодитись з твердженням особи, яка подала апеляційну скаргу, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Проте, при призначенні експертизи судом першої інстанції не вирішувались всі ці питання, перед експертами фактично поставлені питання лише щодо одної із складових частин цивільної відповідальності - наявність моральної шкоди з урахуванням індивідуальних особливостей позивача. Інші питання вирішуються судом під час вирішення справи по суті та ухвалення рішення суду.

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що мета проведення такої експертизи зводиться до визначення розміру моральної шкоди без фактичного доведення її наявності, слід визнати безпідставним, оскільки питання щодо визначення можливого розміру грошової компенсація за завдані страждання, згідно з Інструкцією може бути поставлено перед експертами, проте висновок експерта є лише одним із доказів, який підлягає оцінці судом на загальних підставах і в сукупності з іншими доказами, а остаточне визначення компенсації і наявність обов`язку по її відшкодування належить до компетенції суду, і вирішується за результатами розгляду справи по суті.

Враховуючи наведені обставини та положення закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність призначення у справі судово-психологічної експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Отже, викладені стороною відповідача - ТУ ДБР доводи не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Н.В. Поліщук

А.М.Андрієнко

Повний текст постанови складений 07 лютого 2023 року.