Справа № 214/5051/22
2-о/214/54/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденка С.І.,

при секретарі судового засідання Чаплиги О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 214/5051/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради,про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) 28.09.2022 звернулася до суду із заявою до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті радипро встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її свекруха, ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт на заявницю, посвідчений 31.07.2014 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій та її померлому чоловіку ОСОБА_3 на підставі права власності. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на дату смерті мешкав та був зареєстрований разом з ОСОБА_2 в зазначеній квартирі. Заявниця весь цей час дбала про ОСОБА_2 , забезпечувала постійний догляд за нею, оскільки вона була прикута до ліжка внаслідок хронічного захворювання, тому заявниця постійно проживала разом з нею в одній квартирі, сплачувала комунальні платежі, мала та має від неї ключі, після смерті спадкодавця провела її поховання. Звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки заявниця на момент смерті спадкодавця не була зареєстрована з нею за однією адресою та не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно. Звернення до суду із вказаною заявою є єдиним для заявника способом оформити спадщину після смерті спадкодавця.

Ухвалою від 30.09.2022 відкрито провадженняу справі в порядку окремого провадження та витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. завірену належним чином копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сатеріали запитуваної спадкової справи надійшли до суду 02.12.2022.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особив судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання, в якому просила справу розглядати за її відсутністю, при прийнятті рішення по справі покладалася на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд розглядає справу в порядку окремого провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України).

Судом встановлено, щоОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №434 від 06.05.2020, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради, копію якого отримала ОСОБА_1 , а також копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.05.2020.

За життя померлій ОСОБА_2 та члену її сім`ї, ОСОБА_3 належала на праві приватної спільної власності приватизована двокімнатна квартира загальною площею 48,40 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням від 22.11.1996 № С 1889 керівника органу приватизації м. Кривого Рогу та зареєстрованого в БТІ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за № 122 П-388, а також копією технічного паспорту на зазначену квартиру.

При дослідженні вказаного свідоцтва про право власності на житло вбачається, що приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Умріхіною К.А. зроблена відмітка про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2014 на 1/2 частку квартири, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.10.2013.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Як встановлено судом, 31.07.2014 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належної їй квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заповівши її заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, складеного та посвідченого 31.07.2014 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Звернувшись до приватного нотаріуса Кучман І.І. 08.09.2022 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за заповітом, заявниця отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини.

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, станом на 05.05.2020, дату смерті ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , окрім померлої, інших осіб не зареєстровано.

Як зазначає заявниця, після смерті ОСОБА_3 , вона весь час дбала про ОСОБА_2 , забезпечувала постійний догляд за нею, оскільки остання була прикута до ліжка внаслідок хронічного захворювання, а тому заявниця постійно проживала разом з нею в одній квартирі, сплачувала комунальні платежі, мала та має від неї ключі, після смерті спадкодавця провела її поховання.

Судом досліджена копія акту від 19.09.2022, складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та завірений майстром ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» ОСОБА_7 , про факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем з 01.01.2017 в квартирі АДРЕСА_3 без реєстрації, яка доглядала за ОСОБА_2 та мала від квартири ключі.

У своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016, Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі №484/747/17).

За змістом п.п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно роз`ясень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, після дослідження усієї сукупності доказів по справі, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, оскільки надані суду докази не викликають сумнівів в їх належності, достовірності та є достатніми для встановлення цього факту. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявницею судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, 95, 247, 263-265, 293-294, 315-319, 354, 355ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заявуОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , адреса місцезнаходження: вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий ріг, Дніпропетровська область, 50071.

Суддя Сіденко С.І.