РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 2-912/10

Провадження № 22-ц/4815/233/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Боймиструка С.В.,

Ковальчук Н.М.

секретар Пиляй І.В.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт»,

попередній стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал»,

боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу адвоката Курило Романа Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року, у складі судді Мички І.М., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів щодо стягнення заборгованості, поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт», просило видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 03 червня 2010 року Здолбунівський районний суд Рівненської області ухвалив рішення у справі № 2-912/10 про стягнення року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 1111/81/МКЛ/2007-840 від 07.09.2007. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.10.2020 року було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Морган Кепітал» у справі № 2-912/10.

30.12.2020 року між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 1111/81/МКЛ/2007-840 від 07.09.2007 року перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». Посилаючись на положення ч. 1 ст. 512 ЦК України заявник просив суд замінити стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт».

Заявник також просив суд видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника 1 ( ОСОБА_1 ). Вказана вимога обґрунтована тим, що на виконання рішення суду по справі № 2-912/10 Здолбунівським районним судом Рівненської області були видані Банку виконавчі листи. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника 1 ( ОСОБА_1 ) відсутні. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень постановою державного виконавця ВДВС Дубровицького районного управління юстиції від 21.02.2012 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження №36671771 з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника 2 ( ОСОБА_2 ). Заявник вказує, що відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на дату подання вказаної заяви оригінали виконавчих листів щодо божників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувають. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у Постанові від 18.11.2020 року, у справі № 263/4331/18 заявник вказує, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його втрачено.

Обґрунтовуючи вимогу про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання вказує на те, що такий строк був пропущений з поважних причин, оскільки 06 червня 2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра», в силу норм п.11 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» банк не мав можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, що виключає наявність вини ТОВ «ФК Форт» як правонаступника банку.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження у справі №2-912/10 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Постановлено видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-912/10 за позовом ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .. Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду звернувся адвокат Курило Р.М., який діє від імені ОСОБА_1 , зазначає, що суду першої інстанції не було підстав для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки заявником не доведено жодними доказами, що виконавчі листи втрачені. Зазначає, що визначальними та взаємопов`язаними підставами для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та звернення до суду із заявою про видачу дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа. Заявником, як і первісними кредиторами не доведено поважності пропуску строку звернення до виконання, більш як 7 років. Посилаючись на висновки Великої Палати Верховного суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, також вказує, що за відсутності виконавчого провадження заявник мав процесуальну можливість звернутись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, але не зробив цього, однак, навіть така заява мала б розглядатись крізь призму дотримання заявником строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» відмовити.

ТОВ «ФК Форт» у відзиві на апеляційну скаргу вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважає доведеними та обґрунтованими всі вимоги, що поставлені у заяві ТОВ «ФК Форт», тому просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, її відповідність нормам процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03 червня 2010 року Здолбунівським районним судом було ухвалено рішення по справі за позовом ВАТ "КБ "Надра" про стягнення заборгованості за кредитним договором №1111/81/МКЛ/2007-840 від 07.09.2007 року та стягнуто борг з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ "Комерційний банк "Надра" заборгованість у сумі 176470 грн 73 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 16.10.2020 року було замінено стягувача ПАТ КБ "Надра" на його правонаступника ТОВ "ФК "Морган Кепітал».

30 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Форт" уклали з ТОВ "ФК "Морган Кепітал" Договір про відступлення права вимоги №92-Ф, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання заяви ТОВ "ФК ФОРТ" оригінали виконавчі листи на виконанні не перебувають.

В матеріалах, що додані заявником до заяви міститься ніким не завірена ксерокопія постанови державного виконавця ВДВС Дубровицького РУЮ від 21.02.2013 року про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-912/10, виданого 01.08.2012 року Здолбунівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором на суму 176 470,73 та витрат по сплаті судового збору в сумі 1700 грн, 120 грн. витрати на ІТЗ на користь (а.с.17).

Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником доведено, що виконавчі листи втрачено, стягувачем пропущено строк для його пред`явлення до виконання з поважних причин.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої помилковим та погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Частиною 1 ст. 431 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до ч. 1 ст. 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК Українивводяться в дію вимоги ч. 4 ст. 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ "Перехідні положення" ЦПК України.

Згідно з п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За змістом згаданої норми діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Також однією із підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент видачі оригіналу виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки : виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» не було надану суду жодного доказу втрати виконавчих документів та поважності пропуску строку стягувачем звернення виконавчих документів до виконання.

В своїй заяві ТОВ «ФК «Форт» посилається на Акт ПАТ КБ «Надра» про втрату виконавчих листів, однак вказаний акт не надає суду, не вказує, навіть його дату.

Посилання заявника на те, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра» і стягувач не міг звернутись до ВДВС про примусове виконання виконавчих документів колегія суддів також вважає безпідставним, та погоджується з доводами апеляційної скарги, що рішення Здолбунівського районного суду ухвалено 03 червня 2010 року, набрало законної сили 23.06.2010 року, відтак ВАТ КБ «Надра» мало можливість пред`явити виконавчі листи до 23.06.2013 року. Відповідно на час введення процедури ліквідації ВАТ КБ «Надра» вже пропустив строк звернення виконавчих листів до виконання.

Посилання заявника на положення пункту 11 частини 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», за якими виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом третьої робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку, як на підставу поважності причин пропуску строку звернення виконавчого документу до виконання, є також юридично безпідставним, оскільки частину четверту статті 4 доповнено абзацом 11 згідно із Законом №590-ХШ від 13.05.2020 року, тобто після закінчення строків звернення до виконання виконавчих листів.

Великою Палатою Верховного Суду від постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 зроблено наступний висновок про застосування норми права:

«124. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

125. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

126. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

127. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

128. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

129. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

130. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.»

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК Форт», як правонаступником ТОВ « ФК Морган Кепітал», як правонаступником ВАТ «КБ «Надра» пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з неповажних причин, тому він не підлягає поновленню.

Стягувачі протягом усього часу з моменту ухвалення судового рішення в 2010 році не реалізовувало свої процесуальні права під час виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, виконавчим провадженням не цікавилися.

Сам факт укладення договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги майнових прав та звернення до суду із заявою про видачу дубліката через сім років з дня закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів вважає, що в даній справі відсутні підстави визнання поважними причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги є юридично обґрунтованим, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, ухвала Здолбунівського районного суду від 07 грудня 2021 року підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення, про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» про видачу дубліката виконавчих листів, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та заміни сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Курило Романа Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів щодо стягнення заборгованості, поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в частині відмови в заміні стягувача та в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 січня 2023 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук