ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/700/21 Номер провадження 22-ц/814/2004/23Головуючий у 1-й інстанції Оболєнська С. А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

секретар: Гречка Є.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хворост Дарії Михайлівни

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року, постановлене суддею Оболєнською С.А.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку (способу) спілкування з дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Скороходівської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування з нею.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час перебування сторін у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням суду від 10.08.2020 шлюб між сторонами розірваний і син став проживати разом з матір`ю, яка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє спілкуватись з ним та брати його додому. Іноді відповідач дозволяла зустріч, але тільки в її присутності. Позивач, як батько, має бажання приймати активну участь у вихованні дитини, піклуватись про нього та допомагати матеріально. Проте відповідач не дозволяє побачення з дитиною, посилаючись на малий вік дитини, часті захворювання, спеціальне харчування, необхідне синові, оскільки останній має алергію на деякі продукти харчування.

На підставі викладеного позивач просив суд: 1) зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) встановити наступний порядок (спосіб) спілкування ОСОБА_1 із сином, як періодичні та систематичні побачення з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання дитини:

- в кожні перші підряд: п`ятницю, суботу та неділю кожного календарного місяця (з 16 год. 00 хв. п`ятниці по 18 год. 00 хв. неділі) з правом забирати дитину за місцем реєстрації місця проживання та за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 та з правом відвідування розважальних центрів, місць відпочинку, громадських місць, закладів харчування з культурно-розважальною метою на території України з обов`язковим повідомленням шляхом СМС-повідомлень ОСОБА_2 місця свого перебування разом з дитиною;

- в кожні треті підряд: п`ятницю, суботу та неділю кожного календарного місяця (з 16 год. 00 хв. п`ятниці по 18 год. 00 хв. неділі) з правом забирати дитину за місцем реєстрації місця проживання та за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 та з правом відвідування розважальних центрів, місць відпочинку, громадських місць, закладів харчування з культурно-розважальною метою на території України з обов`язковим повідомленням шляхом СМС-повідомлень ОСОБА_2 місця свого перебування.

- 21 день одного літнього місяця (всі підряд календарні 21 день місяця) - за попереднім погодженням з ОСОБА_2 конкретного місяця, з правом забирати дитину за місцем проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 з правом повезти дитину на оздоровлення до моря та/чи до культурно розважальних місць на території України - за попереднім попередженням ОСОБА_2 про адреси та місця куди планується повезти дитину.

- 15 грудня не парного року із правом забирати дитину за місцем проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 , якщо дата припадає на вихідний день то з 09 год. 00 хв. ранку по 20 год. 00 хв. вечора, якщо дата випадає на робочий день то з 16 год. 00 хв. вечора по 20 год. 00 хв. вечора.

- 16 листопада кожного року із правом забирати дитину за місцем проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 , якщо дата припадає на вихідний день то з 09 год. 00 хв. ранку по 20 год. 00 хв. вечора, якщо дата випадає на робочий день то з 16 год. 00 хв. вечора по 20 год. 00 хв. вечора.

- в новорічні свята, через рік, починаючи з 31.12.2021 р. по 02.01.2022 р., з 11 год. 00 хв. ранку 31.12.2021 року до 16 год. 00 хв. вечора 02.01.2022 року ОСОБА_3 проводить з батьком ОСОБА_1 з правом забирати дитину за місцем реєстрації чи за місцем проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 , і так повторювати через один рік чергуючи перебування ОСОБА_3 на новорічні свята у ОСОБА_1 через один рік.

- 6-7 січня кожного парного року із правом забирати дитину за місцем реєстрації чи за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , без присутності ОСОБА_2 з 16 год. 00 хв. вечора 6 січня по 18 год. 00 хв. вечора 7 січня кожного парного року.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено наступний порядок спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- кожну другу та четверту неділю місяця: з 13 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, за місцем реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , без присутності ОСОБА_2 ;

- у разі, якщо святкові дні припадають на встановлені цим рішенням дні для зустрічі ОСОБА_1 з сином, то час їх спілкування залишається таким, який встановлений цим рішенням;

- наступний день після дня народження ОСОБА_3 з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин;

- в літній період дозволено ОСОБА_1 вивозити дитину на оздоровлення до моря та/чи до культурно розважальних місць на території України, впродовж двох тижнів, з поверненням дитини матері ОСОБА_2 та її попередженням не пізніше як за десять днів до поїздки.

Рішення суду мотивовано тим, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування з сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо періодичних побачень з сином: в кожні перші та треті підряд: суботу, неділю (з 16.00 год п`ятниці по 18.00 год неділі); 21 день літнього місяця; 15 грудня непарного року, 16 листопада кожного року; в новорічні свята, через рік з 11.00 год 31 грудня до 16.00 год 02 січня; 6-7 січня з 16.00 год 6 січня до 18.00 год 7 січня кожного парного року відмовлено, оскільки такий графік побачень обмежує право дитини на відпочинок, не враховує її розпорядок дня, як дитини дошкільного віку.

Вказано, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Окрім того, дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Не погодившись із вказаним рішенням, в частині встановлення графіку спілкування ОСОБА_1 з сином на вихідних (кожну другу та четверту неділю місяця), його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Хворост Дарія Михайлівна, просила скасувати його та ухвалити в даній частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з?ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що визначений судом спосіб спілкування з сином тривалістю 10 годин на місяць є недостатнім. Окрім того, даний спосіб спілкування з дитиною, а саме, кожну другу та четверту неділю місяця з 13 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин співпадає з способом спілкування ОСОБА_4 з дідом ОСОБА_5 , що встановлений рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 15.03.2021 у справі № 550/1564/20. Вказала, що встановлене обмеження щодо спілкування з сином лише за місцем реєстрації (с. Скибівка, Полтавського району Полтавської області), без вказівки щодо можливості спілкування за його фактичним місцем проживання в м. Полтава позбавляє ОСОБА_1 відвідувати з дитиною заклади громадського харчуваня, культурно-розважальні та освітні заклади, виїздити на риболовлю і т.д., оскільки в рішенні суду вказана конкретна адреса за якою має відбуватися спілкування з сином.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Прохур Н.І. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення місцевого суду ухвалене з врахуванням найкращих інтересів дитини, є законним та обгрунтованим.

Вказано, що рішеннями Чутівського районного суду Полтавської області визначено спосіб спілкування ОСОБА_4 з дідом ОСОБА_5 (батьком позивача) кожної 2 та 4 суботи з 10.00 до 18.00, а бабі ОСОБА_6 (матері позивача) кожної 2 та 4 неділі з 10.00 до 13.00, які зареєстровані з ОСОБА_1 за одною адресою, що не позбавляє позивача спілкуватися з сином в даний час.

Окрім того, ОСОБА_1 прохаючи визначити спосіб спілкування з сином за місцем його фактичного проживання в м. Полтаві, не повідомив суду адреси свого проживання.

Зазначено, що ОСОБА_4 є першокласником Филенківської ЗЗСО І-ІІІ ступенів Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, тому повинен мати достатній час для навчання та відпочинку.

Позовна вимога ОСОБА_1 щодо спілкування з сином кожної 1 та 3 суботи та неділі місяця, враховуючи, що рішеннями суду визначено спосіб спілкування з дідом та бабою зі сторони батька кожної 2 та 4 суботи та неділі, порушує право матері та діда і баби зі сторони матері на спілкування з дитиною у вихідні дні.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення місцевого суду оскаржується лише в частині визначення спілкування дитини з батьком кожної другої та четвертої неділі місяця з 13 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, за місцем реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , тому рішення місцевого суду в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду в оскаржуваній частині повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 25.03.2021 за № 53, затверджено Висновок органу опіки та піклування щодо встановлення графіку побачень та спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким позивачу визначено наступний графік побачень з сином: кожна 2 та 4 неділя з 10.00 год до 18.00 год за місцем реєстрації ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 86-91).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року визначено порядок спілкування малолітнього ОСОБА_3 з дідом ОСОБА_5 кожної 2 та 4 суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за місцем реєстрації ОСОБА_5 АДРЕСА_1 або в іншому місці за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 23-27).

Рішенням Чутівського районного суду від 11 серпня 2022 року визначено порядок спілкування малолітнього ОСОБА_3 з бабою ОСОБА_6 кожної 2 та 4 неділі місяця з 10:00 год. до 13:00 год. за місцем реєстрації ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , без присутності ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 160-165).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині періодичних побачень з сином: в кожні перші та треті підряд: суботу, неділю (з 16.00 год п`ятниці по 18.00 год неділі); 21 день літнього місяця; 15 грудня непарного року, 16 листопада кожного року; в новорічні свята, через рік з 11.00 год 31 грудня до 16.00 год 02 січня; 6-7 січня з 16.00 год 6 січня до 18.00 год 7 січня кожного парного року суд першої інстанції, враховуючи вищевказаний висновок органу опіки та піклування, прийшов до висновку, що такий графік побачень обмежує право дитини на відпочинок, не враховує її розпорядок дня, як дитини дошкільного віку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави дійти висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 155 ч. 1, 2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157 ч. 1, 2 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Стаття 158 СК України зазначає, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Статтею 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (стаття 19 СК України).

ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування із заявою щодо встановлення графіку побачень та спілкувань з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком органу опіки та піклування щодо встановлення графіку побачень та спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради від 25 березня 2021 року № 53, враховуючи вік, стан здоров`я, прихильність дитини, ставлення кожного з батьків до виховання дитини, їх зайнятість за місцем роботи, віддаленість проживання, міжособисті стосунки між батьками та інші обставини визначено години спілкування ОСОБА_1 з сином кожної 2 та 4 неділі з 10-00 години до 18 години за місцем реєстрації ОСОБА_1 .

Даний висновок органу опіки та піклування батьками малолітнього ОСОБА_3 не оскаржений.

22 грудня 2022 року виконавчий комітет Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області на виконання ухвали Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року повторно розглянув питання про розв`язання спору між батьками щодо участі ОСОБА_1 у вихованні сина, місця та часу їх спілкування та своїм рішенням № 198 затвердив висновок органу опіки та піклування.

Так, органом опіки та піклування, враховуючи рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 15.03.2021, яким встановлені години спілкування дитини з дідом ОСОБА_5 та рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2022 року, яким встановлені години спілкування з бабою ОСОБА_6 , визначено місце та час спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 кожної другої та четвертої неділі місяця з 13 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , без присутності матері ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 154-159).

Відтак, збалансовуючи найвищі інтереси дитини з врахуванням її права на спілкування та виховання не тільки з боку матері, а й з боку батька, з його правом на участь у вихованні сина, колегія суддів прийшла до висновку, що дані висновки органу опіки та піклування є обґрунтованими та відповідають якнайкращим інтересам дитини, не порушуючи та не обмежуючи їх, не порушує та не обмежує розумного й справедливого балансу між інтересами дитини та інтересами батьків.

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що судовими рішеннями Чутівського районного суду Полтавської області встановлено спілкування малолітнього ОСОБА_3 з дідом ОСОБА_5 кожної 2 та 4 суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за місцем реєстрації ОСОБА_5 АДРЕСА_1 або в іншом місці за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 та з бабою ОСОБА_6 кожної 2 та 4 неділі місяця з 10:00 год. до 13.00. год. за місцем реєстрації АДРЕСА_1 без присутності ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 160-165).

Оскільки дід ОСОБА_5 , баба ОСОБА_6 та батько ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою, у них добрі стосунки, суперечок з приводу побачень з дитиною не має, ОСОБА_4 може перебувати за вказаною адресою кожну 2 та 4 суботу з 10:00 год. до 18:00 год та кожної 2 і 4 неділі з 10:00 год. до 13:00 год., тому ОСОБА_1 не позбавлений можливості спілкуватися з сином і у дні визначені для спілкування з дідом та бабою.

Доводи апеляційної скарги щодо встановлення побачень за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 повідомив лише місце своєї реєстрації та заявляючи вимогу про побачення з сином за місцем фактичного проживання, не зазначив адреси за якою він проживає і де має намір спалкуватися з сином.

У висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради від 25.03.2021 № 53 вказана адреса фактичного проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , а у висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради від 22.12.2022 № 198 адреса проживання позивача - АДРЕСА_3 .

Окрім того, матеріали справи не містять відомостей, які б характеризували умови проживання батька за місцем його фактичного проживання.

Відповідач в суді першої інстанції заперечувала у визначенні місця побачень сина з батьком за місцем його фактичного проживання, оскільки позивач не вказав адреси та умов проживання, що унеможливлює дослідити ці питання, які входять до предмета доказування.

Зазначені відомості позивач не надав і суду апеляційної інстанції.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 ч. 1, 2, 3 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини , піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Аналіз зазначених норм права вказує на право батька виховувати свого сина, у тому числі знайомити його з історією свого краю, культурною спадщиною, флорою та фауною тощо.

Таким чином, під час спілкування батька з сином вони мають право відвідувати музеї, парки, заклади культури, диттячі заклади тощо і для цього не потрібно судового рішення, оскільки баттьки самостійно обирають форми та методи виховання, за виключенням тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства і інтереси дитини.

Отже, доводи апеляційної скарги, щодо обмеження спілкування з сином виключно за місцем реєстрації є неспоможними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про те, що визначення саме такого способу участі позивача у спілкуванні і вихованні сина є таким, що відповідатиме віковим потребам дитини, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Визначений судом першої інстанції графік побачень і спільного відпочинку є найбільш комфортнішим, відповідає інтересам дитини, не має нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини та не впливає на права матері.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хворост Дарії Михайлівни залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин