Копія Справа №678/77/23
Провадження №2-678-82/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цибульського Д.В.,

при секретарі судового засідання Іськовій Т.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

24.01.2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 року на розгляд надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 20.01.2023 року до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якій позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04.10.2019 року Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №62; після розірвання шлюбу, визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем реєстрації та проживання її батька, ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.10.2019 року між ним ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_5 , було укладено шлюб, який зареєстрований Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про що зроблено відповідний актовий запис за №62. В період шлюбу у них з відповідачкою народилась донька, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої він являється відповідно до свідоцтва про народження, про що 04.11.2020 року зроблено відповідний актовий запис №134 Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього року сімейні стосунки між ними поступово погіршувались, відповідачка почала нехтувати сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких завжди була їхня дитина, що негативно впливало на її психічний стан. Через постійні конфлікти та суперечки, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, їхнє спільне життя з відповідачкою ставало неможливим та нестерпним. Відповідачка все більше переставала турбуватися про дитину, займатися її вихованням. В кінцевому результаті все це призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки в жовтні місяці 2022 року відповідачка зібрала свої речі та покинула їхнє спільне місце проживання, залишивши його з маленькою дитиною. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, та саме з того часу відповідачка не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться здоров`ям дитини, матеріально не допомагає. На даний час дитина проживає з ним та знаходиться повністю на його утриманні. Будь-які спроби в свій час примиритися з відповідачкою не дали бажаних результатів, з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Окрім того, в грудні місяці 2022 року йому стало відомо, що у відповідачки вже є інший чоловік з яким вона зустрічається, та має намір створити нову сім`ю. А також зі слів відповідачки йому відомо, що вона має намір найближчим часом поїхати за кордон. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, вони фактично втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Шлюб між ними носить формальний характер, тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Спору про поділ майна між ними немає.

Оскільки їхня спільна дитина зареєстрована та проживає разом з ним, перебуває на його повному матеріальному утриманні та у зв`язку з тим, що відповідачка вже має іншого чоловіка та має намір найближчим часом виїхати за кордон, тому після розірвання шлюбу їхню малолітню доньку ОСОБА_6 просить залишити проживати спільно з ним. Оскільки вищевказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, підстав для примирення він не вбачає, та вважає, що шлюб необхідно розірвати.

24.01.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання учасники справи подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, та їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у власноруч написаній письмовій заяві від 06.01.2023 року, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення у підготовчому судовому засіданні.

Розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч.3, ч.4 ст.200, ст.ст.206, 207 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що з 04.10.2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 від 04.10.2019 року, виданого Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №62 від 04.10.2019 року, місце державної реєстрації Летичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Згідно свідоцтва про про народження Серія НОМЕР_2 виданого 04.11.2020 року Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками записані сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи головного спеціаліста відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Летичівської селищної ради Стасюк Р.М. від 27.01.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з 10.07.2014 року по теперішній час.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи головного спеціаліста відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Летичівської селищної ради Стасюк Р.М. від 27.01.2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з 27.01.2022 року по теперішній час.

Згідно довідки Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №577 від 02.02.2023 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Ч.1 ст.24 СК України встановлюється, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В силу ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Крім того, суд зауважує, що матір малолітньої дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дочкою, турботі відносно неї та участі у її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Також встановлено, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, не заперечують щодо визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 , за місцем реєстрації та проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 , і тому суд приходить до висновку, що за таких умов подальше, спільне життя подружжя « ОСОБА_7 », та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище « ОСОБА_7 », та визначити місце проживання дитини за адресою реєстрації та проживання позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з тим, що позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору у розмірі 2147 грн. 20 коп.

На підставі вище викладеного, та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.7, 24, 56, 105, 110-113, 141, 150, 161 СК України, ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_4 , дата видачі 21.02.2019 року, оргна, що видав 6823, дійсний до 21.02.2029 року, уродженцем с.Юрченки, Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , уродженкою смт.Летичів, Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_3 .п.і.31522, зареєстрований 04.10.2019 року Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №62 від 04.10.2019 року, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , - 2147,20 грн. сплаченого ним судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис Д.В. Цибульський

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області Д.В. Цибульський