Справа №:755/4063/21
Провадження №: 2-др/755/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове рішення)

"03" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, заяву позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/4063/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2021 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 27 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований за реєстровим № 6976, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №010-29511-170512 від 17.05.2012.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2022 заяву позивача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.10.2022 ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2022 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

03.11.2022 до Дніпровського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 755/4063/21, які були передані у провадження головуючого судді 09.11.2022.

10.11.2022 до відділу цивільних справ Дніпровського районного суду м. Києва, а 11.01.2023 керівнику апарату Дніпровського районного суду м. Києва, було направлено запит щодо необхідності передачі у провадження головуючого судді заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат (вх. № 12947/22 від 16.05.2022) для розгляду у процесуальному порядку.

30.01.2023 керівником апарату Дніпровського районного суду м. Києва передано головуючому судді Катющенко В.П. вказану заяву, а 01.02.2023 уповноваженою особою суду складено протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Обґрунтовуючи заяву про розподіл судових витрат позивач посилається на те, що ним були понесені судові витрати, пов`язані із отриманням правової допомоги у зв`язку із розглядом справи за його позовом. Так, між ним та адвокатом Белінським В.А. було укладено договір про надання правової допомоги від 22.02.2021, за яким адвокатом позивачу, ОСОБА_1 , було надано послуги з надання правової допомоги, а позивачем були понесені судові витрати у розмірі 9 750,00 грн., пов`язані з оплатою послуг адвоката Белінського В.А.

Суд, вивчивши подану заяву та долучені до неї докази, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, позивачем, разом із заявою про зміну підстав позову від 29.04.2021, що надійшла до суду 06.05.2021 було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 6 362 грн., з яких 5 000 грн. - витрати на правову допомогу; 1362 - судовий збір.

У заяві про розподіл судових витрат від 27.02.2022 (нова редакція), яка надійшла до суду 16.05.2022, позивач заявляє до стягнення судові витрати у розмірі 11 112 грн., з яких: витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 9 750 грн. та 1 362 грн. - сплачений судовий збір, на підтвердження чого надав наступні докази.

Так, 22.02.2021 між Белінським В.А. (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги, за яким адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором щодо захисту інтересів клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги у порядку та строки обумовлені Договором.

Згідно п.2.1., п. 2.2. Договору, вартість, порядок та строки оплати правової допомоги, що надається (гонорар адвоката), визначаються у додатках, додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємною частиною договору, за обсягом виконаних робіт (наданих послуг) та понесених витрат, витраченим адвокатом часом. Вартість, порядок та строки оплати правової допомоги, що була чи буде надана (гонорар адвоката), визначені у додатках, додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємною частиною договору, можуть бути змінені сторонами, якщо для виконання робіт (надання послуг) знадобиться чи знадобилось більше часу ніж було визначено сторонами у додатках, додаткових угодах до цього договору. У таких випадках сторони вносять зміни до тексту договору або додатків, додаткових угод та викладають їх положення чи окремі пункти в новій редакції. Такі зміни можуть бути внесені навіть вже після фактичного виконання робіт (надання послуг) адвокатом.

22.02.2021 Белінським В.А. , адвокатом, та ОСОБА_1 , клієнтом, було укладено додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 22.02.2021 у вигляді протоколу погодження договірної ціни, яким сторони погодили ціни на виконання послуг з надання правової допомоги згідно Договору від 22.02.2021 про надання правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно Додаткової угоди № 1 від 22.02.2021 до договору від 22.02.2021 про надання правової допомоги, що укладена між адвокатом, Белінським В.А. , та клієнтом, ОСОБА_1 , сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором від 22.02.2021 про надання правової допомоги щодо захисту інтересів клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за підготовку та направлення (надіслання) документів становить 5 000 грн.

Згідно Додаткової угоди № 2 від 03.05.2021 до договору від 22.02.2021 про надання правової допомоги, що укладена між адвокатом, Белінським В.А. , та клієнтом, ОСОБА_1 , сторони домовились внести зміни до п. 1 Додаткової угоди №1 від 22.02.2021 р. до Договору від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги та викласти його в наступній редакції: «1. Сторони за Додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за підготовку та направлення (надіслання) документів становить 8 250 грн.»; сторони домовились внести зміни до п. 1 Додатку №1 від 22.02.2021 р. (Протокол погодження договірної ціни) до Договору від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги та викласти його в наступній редакції: «1. Сторони погодили ціни на виконання послуг з надання правової допомоги згідно Договору від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у таблиці, що додається».

Згідно Додаткової угоди № 3 від 21.05.2021 до договору від 22.02.2021 про надання правової допомоги, що укладена між адвокатом, Белінським В.А. , та клієнтом, ОСОБА_1 , сторони домовились внести зміни до п. 1 Додаткової угоди №1 від 22.02.2021 р. до Договору від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги та викласти його в наступній редакції: «1. Сторони за Додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за підготовку та направлення (надіслання) документів становить 9 750 грн.»; сторони домовились внести зміни до п. 1 Додатку №1 від 22.02.2021 р. (Протокол погодження договірної ціни) до Договору від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги та викласти його в наступній редакції: «1. Сторони погодили ціни на виконання послуг з надання правової допомоги згідно Договору від 22.02.2021 р. про надання правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у таблиці, що додається»

Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.07.2021 до Договору від 22.02.2021 про надання правової допомоги, замовник ОСОБА_1 , отримав від виконавця, адвоката Белінського В.А., виконані роботи (надані послуги) на загальну суму 9 750,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, позивачем на підтвердження понесених судових витрат було надано ряд доказів, що свідчать про наявність таких витрат, втім суд не погоджується із розміром витрат, заявлених позивачем до стягнення, з огляду на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Вказані висновки викладені у Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, позивачем при подачі заяви про зміну підстав позову було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 5 000 грн., розмір якого відповідає укладеному між сторонами протоколу погодження договірної ціни від 22.02.2021 та додатковій угоді № 1 до договору про надання правової допомоги від 22.02.2021.

У подальшому, між позивачем та адвокатом Белінським В.А. було укладено додаткову угоду № 2 від 03.05.2021 та додаткову угоду № 3 від 21.05.2021 до договору про надання правової допомоги від 22.02.2021, з яких судом було встановлено, що сторонами погоджувались зміни до укладеного 22.02.2021 договору про надання правової допомоги у частині витраченого часу адвокатом та відповідно вартості оплати витраченого часу ним, відтак сума понесених позивачем судових витрат на правову допомогу склала 9 750, 00 грн., що істотно перевищує суму, заявлену позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат.

В той же час, будь-яких обґрунтувань змін (підвищення) вартості оплати витраченого часу адвокатом на складання процесуальних документів (заяв та клопотань), які станом на укладання додаткових угод були виконані, ні у заяві про розподіл судових витрат (нова редакція) ні у таких угодах, не наведено.

Відповідно до п. 4 ч. 3 статті 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем до стягнення заявлено судові витрати у розмірі 9 750, 00 грн., які істотно перевищують попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат поданих до суду під час розгляду справи судом, оскільки позивачем не доведено обґрунтованих підстав збільшення витраченого часу адвокатом та збільшення вартості оплати витраченого часу адвоката на складання процесуальних документів, оскільки на момент попереднього (орієнтовного) розрахунку та у відповідності до укладених додаткових угод не відбувалась зміна наданих послуг чи надання будь-яких інших послуг у межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, втім свідчить про завищення вартості адвокатом його послуг, оскільки збільшення вартості послуг, не знайшло підтвердження, ані матеріалами справи, ані наданими доказами, крім того не передбачено укладеним між сторонами договором.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, з огляду на долучений стороною обсяг доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, Київська обл.. м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 коп, а всього - 6 362 (шість тисяч триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: