Справа №591/7623/21
Провадження № 2/591/717/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа: Управління майна департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

Представник головного управління ДФС у Сумській області звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 та просить виселити відповідачку із займаної нею службової квартири, наданої на підставі наказу Сумської МДПІ від 04 листопада 2011 року № 1197 «Про надання службового житла» та ордеру виконавчого комітету Сумської міської ради на жиле приміщення від 26 січня 2012 року № 1574, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати відповідачку такою, що втратила право користування наданою їй службовою квартирою.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі за вказаним позовом з призначенням підготовчого засідання 09 лютого 2022 року об 11 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою суду 09 лютого 2022 року розгляд справи відкладено до 13 год. 30 хв. 11 квітня 2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 30 серпня 2022 року о 13 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою суду 30 серпня 2022 року розгляд справи відкладено до 13 год. 00 хв. 20 жовтня 2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача.

Протокольною ухвалою суду 20 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено до 09 год. 20 хв. 29 грудня 2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Сумській області 29 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 07 лютого 2023 року 13 год. 30 хв.

В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи обов`язок сторони вживати заходів, щоб дізнатися про стан порушеного нею судового провадження, а також те, що за відсутності позивача неможливо встановити обставини необхідні для розгляду справи, зокрема позиції з приводу заявлених вимог, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 131, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа: Управління майна департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житлом залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко