ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 758/5328/22
провадження № 2-з/753/18/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про визнання договору позики укладеним,

розглянув заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 р. ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі також - відповідач) про визнання укладеним договору позики від 12.11.2020 на суму 127 800 дол США.

Вимоги позову обґрунтовані такими обставинами. 12.11.2020 між сторонами за згодою дружини відповідача був укладений договір позики, на підставі якого позивач передав відповідачу 127 800 дол США, які останній зобов`язався повернути у строк до 01.08.2022. На підтвердження своїх зобов`язань відповідач видав боргову розписку та в забезпечення їх виконання передав позивачу на зберігання оригінали правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони домовились, що нотаріальне посвідчення договорів позики та іпотеки відбудуться через деякий час, проте всупереч цим домовленостям відповідач став уникати спілкування з позивачем, листи з пропозицією погодити проекти договорів та з`явитися для вчинення нотаріальних дій проігнорував.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2022 справу передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2022 справу передано до провадження судді Трусової Т. О.

Розгляд справи в судовому засіданні призначено на 16.02.2023.

28.01.2023 позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт належні відповідачу будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних об`єктів нерухомості.

Одночасно із заявою про забезпечення позову позивач в особі представника подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 4 673 467,08 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що з метою уникнення сплати боргу за договором позики відповідач може відчужити будинок та земельну ділянку на користь третіх осіб, у зв`язку з чим існує ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Згідно з нормою частини 1 статті 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та за результатами вивчення матеріалів справи дійшов до таких висновків.

За приписами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог предметом спору у цій справі є стягнення боргу за договором позики.

На підтвердження вимог позову позивачем надана розписка відповідача, у якій він зобов`язався сплатити позивачу кошти в розмірі 127 800 дол. США у строк до 01.08.2022, а у разі невиконання цього зобов`язання - «переоформити» на позивача або іншу особу за його проханням будинок і земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З наявного в матеріалах справи відзиву вбачається, що відповідач не визнає право позивача вимагати від нього виконання боргового зобов`язання на підставі вказаної розписки, а відтак між сторонами дійсно існує спір, з метою вирішення якого позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 34329921).

Водночас дослідженням інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, наданої станом на 02.02.2023, установлено, що право власності на розташовану за вищевказаною адресою земельну ділянку площею 0,0813 га, кадастровий номер земельної ділянки: :69:191:0023, зареєстроване не за відповідачем, а за іншою особою, якою є ОСОБА_4 (ймовірно, син відповідача).

Зважаючи на викладене, суд знайшов достатніми та обґрунтованими доводи заяви щодо існування ризику відчуження належного відповідачу житлового будинку на користь третіх осіб,що може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист у разі повного або часткового задоволення позову.

Згідно з наданою позивачем довідною про оціночну вартість об`єкта нерухомості ймовірна вартість заявленого до арешту житлового будинку не перевищує ціни позову, а відтак вимоги позивача про забезпечення позову співмірні розміру заявлених позовних вимог.

Отже з огляду на підстави, предмет та велику ціну позову суд дійшов до переконання, що належним і достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту порушеного права буде арешт належного відповідачу житлового будинку.

Ураховуючи, що позивач має зареєстроване в установленому порядку місце проживання в Україні, а застосовуваний судом у даній справі захід забезпечення позову не несе будь-яких потенціальних збитків для відповідача, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), а саме:

?житловий будинок загальною площею 122,40 кв.м., житловою площею 100,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 34329921.

?

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підтвердження виконання ухвали направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, судді Трусовій Т.О., справа № 758/5328/22).

Суддя:

Ухвала підписана 03.02.2023.