Справа № 357/2432/22
Провадження № 2/357/3/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

за участі

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Каріна Анатоліївна про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка права власності на квартиру загальною площею 48,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та 47/200 частки права власності на житловий будинок загальною площею 43,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . За життя спадкодавець заповіту не склав. Спадкоємцем першої черги за законом є донька померлого ОСОБА_4 , відповідачка по справі. Позивач є спадкоємцем другої черги відповідно до ст.1262 ЦК України та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач вважає, що має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, яка закликається до спадкування, тобто з відповідачем, оскільки здійснював догляд за померлим та утримував його з березня 2010 року по день смерті останнього. Зазначає, що Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2010 року по справі № 2-о-10/2010 рік, опікуном недієздатного ОСОБА_5 призначено позивача - ОСОБА_3 . Посилаючись на частину другу статті 1259 ЦК України, вказує, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, сплачував комунальні платежі та надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Всі ці обставини існують у своїй сукупності. Тому просить суд змінити черговість на одержання права на спадкування і надати йому, спадкоємцю другої черги за законом, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 04 травня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04 травня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Каріни Анатоліївни належним чином завірену копію спадкової справи заведену після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була виконана.

26 травня 2022 року відповідачка направила відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі та зазначила, що спадкодавець - ОСОБА_5 , хоч і був визнаний на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 25.02.2010 року по справі № 2-о- 10/2010 недієздатним, але він проживав у належній йому та його матері частині будинку АДРЕСА_3 , міг опікуватися собою, мав власний доход - пенсію, яку отримував з Російської Федерації, мав гараж у кооперативі «Ентузіаст» у м. Біла Церква, мав транспортний засіб. Вказане майно було фактично продано позивачем без погодження із ОСОБА_5 . Фактичний догляд за ОСОБА_5 здійснювала його мати - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також ОСОБА_5 проживав у належній йому та матері частині житлового будинку АДРЕСА_2 разом із своєю тіткою, яка теж допомагала здійснювати догляд. Допомогу своїй бабусі - ОСОБА_6 надав і її онук - ОСОБА_7 , який мінімум 4-5 разів на тиждень відвідував її, допомагав матеріально, прибирав в будинку. Відповідач майже щороку, до початку пандемії короновірусу відвідувала свою бабусю - ОСОБА_6 , її рідну сестру, свого батька - ОСОБА_5 у м. Біла Церква, навіть хрестила своїх дітей у м. Біла Церква в 2011 році. З початку пандемії в Державі Ізраїль умови карантину були дуже жорсткими, а тому з початку 2020 року відповідач не мала можливості приїхати до України. Проте, що відповідач цікавилася життям батька та те, що ОСОБА_5 був у задовільному стані свідчить листування між дружиною позивача та відповідачем. Вважає, що посилання позивача на наявність у ОСОБА_5 захворювань не підтверджує факту тривалого перебування у безпорадному стані і те, що лише позивач тривалий час ним опікувся. А тому, просила відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 20 липня 2022 року задоволено клопотання представника позивача та представника відповідача про виклик свідків.

Ухвалою суду від 20 липня 2022 року від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» відомості про нарахування та сплату послуг за постачання електричної енергії по квартирі АДРЕСА_4 , абонент ОСОБА_5 , за період з березня 2010 року по вересень 2021 року, та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» відомості про нарахування та сплату послуг за водопостачання та водовідведення по квартирі АДРЕСА_4 , абонент ОСОБА_5 , за період з березня 2010 року по липень 2013 року, яка була виконана.

Ухвалою суду від 20 липня 2022 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування у Головного Управління Пенсійного фонду в Київській області доказів, яка останнім була виконана.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Плаксій Р.В. позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в процесуальних заявах.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Каракой Т.В. проти задоволення позову заперечувала та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві та письмових поясненнях.

Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. в судове засідання не з`явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 18 серпня 2021 року, серії НОМЕР_1 /том1 а.с. 19/.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка права власності на квартиру загальною площею 48,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.11.1997 року, виданим згідно з наказом відкритого акціонерного товариства «Росава» №1019 від 19.11.1997 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 109 за реєстром № 12606 /том 1 а.с. 15/ та 1/6 частки права власності на житловий будинок загальною площею 43,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.10.1993 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 79 за реєстром № 8907 /том 1 а.с. 16/

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67150953 від 04.11.2021 вбачається, що заповіти посвідчені від імені ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі відсутні /том 1 а.с. 123/.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його донька - ОСОБА_4 , спадкоємцем другої черги - брат ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи №78/2021, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що 04.11.2021 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 /том 1 а.с. 111/.

19 січня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /том 1 а.с. 128/.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 17.08.2017, ОСОБА_5 , 1949 року народження, встановлено інвалідність, довічно, /том. 1 а.с. 153/

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2010 року по справі № 2-о-10/2010 рік, опікуном недієздатного ОСОБА_5 призначено позивача - ОСОБА_3 /том 1 а.с. 23/.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №15.2-0348 від 24.01.2022 року, виданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_5 з 08.12.1992 року по 05.11.2021 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , /том 1 а.с.18/.

Згідно акту №1 від 25 січня 2022 року, складеним КП БМР ЖЕК №7, зі слів сусідів стало відомо, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з березня 2010 року фактично проживав за адресою: АДРЕСА_5 , по день смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 /том1 а.с.84 звор.стор./

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом.

Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами (у новонароджених, дітей раннього віку, у людей старшого віку, осіб, які перебувають у стані природного сну). Безпорадність може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що поняття тривалий час належить до оціночних категорій і саме суд повинен визначатися з його змістом, ураховуючи конкретні обставини справи та виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 592/1045/18- ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року в справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21).

Відповідно до висновків лікарських комісій медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 190 від 22.08.2017 року, № 52 від 13.02.2018 року, № 209 від 10.08.2018 року, № 61 від 22.02.2019 року, № 228 від 13.09.2019 року, № 82 від 06.03.?020 року, № 216 від 28.08.2020 року та № 53 від 16.02.2021 року, за рівнем обмеження життєдіяльності у хворого - ОСОБА_5 : обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування та обмеження здатності контролювати свою поведінку /том 1 а.с. 85-92/.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7250, ОСОБА_5 в період з 27.07.2021 року по 09.08.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» з діагнозом: повторний внутрішньо мозковий крововилив в праву півкулю головного мозку від 27.07.2021 року з формуванням інсульт-гематоми, як наслідок потребує постійного стороннього нагляду /том 1 а.с. 54-55/

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №210 від 17 серпня 2021 року та довідки про причину смерті №210 від 17 серпня 2021 року, причиною смерті ОСОБА_5 був повторний внутрішньо мозковий крововилив в праву півкулю головного мозку від 27.07.2021 року /а.с. 83/

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною позивача, пояснила, що спадкодавець ОСОБА_5 тривалий час хворів, потім у нього почалися психічні розлади, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_5 недієздатним та встановлення над ним опіки. З 2010 року ОСОБА_5 став проживати у будинку разом з сім`єю позивача, який піклувався про нього, надавав йому матеріальну допомогу, зокрема, придбали телевізор та пральну машину. Також пояснила, що через інсульт, який стався 27.07.2021 року Генріх не міг ходити та сам себе обслуговувати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є донькою позивача, пояснила, що ОСОБА_5 за життя постійно хворів, з 2010 року проживав у будинку за адресою АДРЕСА_2 , в частині, яка належала бабусі. Пояснила, що позивач піклувався про брата та надавав йому матеріальну допомогу. Відповідачка жодним чином не допомагала своєму батькові.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , сусідка позивача, пояснила, що у 2010 році позивач оформив опікунство над братом ОСОБА_5 та забрав до себе проживати. З липня 2021 року стан ОСОБА_5 погіршився через інсульт, у зв`язку з чим позивач піклувався про нього до його смерті.

В судовому засіданні в якості свідків зі сторони відповідачки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 не підтверджують безпорадного стану померлого ОСОБА_5 протягом тривалого часу.

Так, свідок ОСОБА_11 зазначила, що спілкувалась з ОСОБА_5 востаннє у 2019 році, проте останній не був у безпорадному стані, сам їв, міг випити «50 гр. коньячку». Пояснила, що спадкодавець проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 , у належній їй частині будинку. Знає, що ОСОБА_5 отримував пенсію у Російській Федерації, яку позивач як опікун брата, періодично їздив на кордон отримувати.

Свідок ОСОБА_12 , яка є невісткою позивача, в судовому засіданні пояснила, що у 2008 році вона з чоловіком зробили ремонт в кімнаті ОСОБА_14 , постійно йому допомагали. Зазначила, що спадкодавець не був безпорадний, любив поїсти, міг випити горілки, любив грати в шахи. Позивача бачили рідко в частині будинку, в якій жив ОСОБА_14 разом із матір`ю ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 , кум позивача, в судовому засіданні пояснив, що знає сім`ю ОСОБА_15 з 2001 року, часто спілкувався з ОСОБА_14 та останній раз бачив в 2020 році. Пояснив, що ОСОБА_14 не був безпорадним, виходив на вулицю палити, любив спілкуватись.

Свідок ОСОБА_7 , син позивача, в судовому засіданні також пояснив, що ОСОБА_14 не був безпорадним, все розумів, любив випити «100 грам», виходив палити, вони грали з ним в шахи до самої його смерті. Зазначив, що з 2005 року часто відвідував ОСОБА_14 та двічі на тиждень допомагав по господарству. Крім того, пояснив, що дядько отримував пенсію в Російській Федерації та у 2010 році він разом із позивачем їздив її отримувати за кордон.

Суд звертає увагу на те, що безпорадний стан спадкодавця ОСОБА_5 повинен підтверджуватись медичними документами, а не лише показами свідків. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду від 17.10.2018 року у справі № 200/21452/15-ц, ще суд тлумачить поняття «безпорадний стан», яке міститься в ст. 1259 ЦК України. Тобто такий стан особи, у якому ця особа не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, потребує стороннього догляду, допомоги, піклування. Верховний суд підкреслив, що у випадку існування спору за спадок, безпорадний стан спадкодавця повинен довести позивач заявляючи вимогу про зміну черговості одержання права на спадок. При цьому лише одних пояснень позивача та показань свідків не достатньо для доведення безпорадного стану спадкодавця.

Наявні у справі медичні документи не свідчать про те, що ОСОБА_5 страждав тяжкою хворобою, тривалий час перебував у безпорадному стані, не міг себе самостійно обслуговувати. Такий висновок потребує спеціальних знань в медицині, однак належних і допустимих доказів такого характеру позивач, який мав для цього процесуальну можливість, всупереч свого обов`язку доведення підстав заявленого позову, до суду не надав.

Жодним медичним документом не підтверджено, що внаслідок віку, тяжкої хвороби, каліцтво ОСОБА_5 не був здатний сам себе обслуговувати і потребував стороннього догляду.

Для визначення безпорадності стану важливим доказом при розгляді даної категорії справ є висновок судової медичної експертизи, однак такого висновку суду не надано, відповідного клопотання заявлено не було.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що забезпечував спадкодавця необхідними ліками, купував продукти харчування, одяг, сплачував комунальні послуги та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Отже, зазначені дії можуть свідчити тільки про те, що ОСОБА_3 , здійснюючи догляд за недієздатним ОСОБА_5 , виконував свої обов`язки опікуна покладені на нього рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від від 25 лютого 2010 року по справі № 2-о-10/2010 року та в силу частини першої статті 67 ЦК України зобов`язаний був дбати про підопічного, створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням.

Відповідно до п.4.3, 4.9 та 4.10 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом від 26.05.1999 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 17.06.1999 року за № 387/3680, опікун повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків. Суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних. Піклувальник має право одержувати зазначені в пункті 4.9 цих Правил суми і витрачати їх на утримання осіб, що перебувають під піклуванням, якщо цього вимагають інтереси зазначених осіб.

За правилом ч. 3 ст. 72 ЦК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_5 вбачається, що з 13.02.1999 року по 31.05.2017 року останній перебував на обліку у ДП - УПФР в Жуковському муніципальному районі та отримував пенсію за віком.

З наданої інформації Головного Управління Пенсійного фонду України від 30.11.2022 року, наданої на виконання ухвали суду від 23.08.2022 року, вбачається, що ОСОБА_5 , перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Київській області з 01.06.2017 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Знятий з обліку з 01.09.2021 року в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 . /том 2 а.с. 96/.

Відповідно до довідки №1000-0501-8/14128 від 31.01.2022 року, виданої Головним управлінням ПФУ у Київській області, ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком /том 1 а.с. 80-81/. Із вказаної довідки вбачається, що розмір отримуваної позивачем пенсії значно менший за розмір пенсії, яку отримував померлий ОСОБА_5 .

Тому однозначно стверджувати про те, що спадкодавець потребував матеріальної допомоги та така допомога позивачем надавалась не можливо.

Крім того, позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області та з вересня 2017 року по серпень 2021 року отримував допомогу на догляд за особою з інвалідністю І або ІІ групи ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) /а.с. 25-26/.

Суд звертає увагу позивача, що його доводи про те, що він поніс витрати на поховання, лікування та утримання спадкодавця, не є підставою для зміни черговості спадкування, натомість він може заявити відповідний позов про відшкодування витрат, в порядку ст.1232 ЦК України.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На позивача покладається обов`язок доведення наявності у сукупності обставин, з якими закон пов`язує право зміни черговості на спадкування: здійснення опіки над спадкодавцем, матеріальне забезпечення спадкодавця та будь-якої іншої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, тривалий час здійснення вказаних дій, безпорадний стан спадкодавця.

Надані позивачем суду докази не доводять наявності вище зазначених обставин, які дають підстави задоволення позову та надання позивачу права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом.

Таким чином, суд вважає, що оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, тому позивач ОСОБА_3 , як спадкоємець другої черги не може спадкувати належне ОСОБА_5 майно разом із спадкоємцем першої черги донькою останнього та відповідачем у справі ОСОБА_4 .

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, , ст.ст.15-16, 1217-1218, 1258-1259,1261-1262ЦК України, керуючись ст. ст.4-8, 9-13,76-82, 141, 258-259,263-265ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя Б. І. Кошель