Справа № 445/29/23
провадження № 2-о/445/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки та атестату №266, виданого 17.07.1979 року. В обгрунтування заяви вказує, що у зв`язку з досягненням ним 60 річного віку, він звернувся до відділу обслуговування громадян № 15 Сервісного центру м. Золочів ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення йому пенсії за віком. Однак, при перевірці документів з`ясувалося, що у трудовій книжці міститься помилка в його прізвищі, а саме вказано прізвище - ОСОБА_2 , хоча в паспорті громадянина України, а також в інших правовстановлюючих документах його прізвище є " ОСОБА_3 ". Окрім того, помилка в прізвищі також міститься і в атестаті про отримання професійно-технічної освіти та зазначено прізвище - " ОСОБА_4 ". Вказані помилки, що містяться в трудовій книжці та в атестаті, мають значення для реалізації його права на пенсійне забезпечення.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви заперечила, вказавши, що встановлення фактів, про які просить заявник, в подальшому породжує спір про право. Вказує, що законодавством чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки, при цьому окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення зазначеного у заяві факту тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із призначенням пенсії, про що заперечує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що свідчить про наявність спору про право, а тому таке питання підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Головне управління ПФУ у Львівській області у відзиві зазначило, що визначення стажу особи проводиться виключно органами ПФУ.

Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної справи по суті, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , прізвище, ім`я, по батькові заявника - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вороняки Золочівського району Львівської області.

Як вбачається з копії атестату №266, що виданий 17.07.1979 року міським професійно-технічним училищем №25 м. Львова, ОСОБА_1 , підтверджується, що він закінчив міське професійно-технічне училище №25 м. Львова, зі строком навчання один рік за спеціальністю токар, рішенням екзаменаційної комісії йому присвоєно кваліфікацію токара третього розряду.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , така заповнена 15.11.1979 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, професія -робочий.

Згідно паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , що належить заявнику, його прізвище та ім`я - ОСОБА_5 .

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд звертає увагу на те, що заявник звернувся із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки при зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у представленій ним трудовій книжці виявлено помилки у написанні його імені, внаслідок чого виникла розбіжність з іншими документами.

Тобто, фактично заявник звернувся до суду про встановлення факту належності йому трудової книжки з метою приведення у відповідність документів, необхідних для звернення у подальшому з питанням призначення пенсії. У даному випадку заявником не ставиться питання підтвердження трудового (страхового) стажу, а лише підтвердження належності йому трудової книжки та атестату про закінчення професійно-технічного училища, для реалізації права звернення щодо вирішення питання пенсійного забезпечення, відтак на даному етапі не вбачається спору про право.

Окрім того, як зазначає Верховний суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, а також атестату про закінчення навчального закладу, як документів, що підтверджують трудовий стаж та дають право на призначення пенсії.

При цьому, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним.

Відтак, беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права пенсійного забезпечення, при цьому внести відповідні виправлення до зазначених документів в позасудовому порядку заявник не має можливості, відтак подана заява піставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , атестату №266, виданого 17.07.1979 року міським професійно-технічним училищем №25 м. Львова, на ім`я ОСОБА_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.02.2023року.

Суддя В. М. Сивак