Справа № 131/1046/20
Провадження № 22-з/801/26/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Панасюк О. С.
09 березня 2023 рокуСправа № 131/1046/20м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя - доповідач),
суддів Ковальчука О. В., Рибчинського В. П.,
з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про постановлення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про захист прав споживачів,
09 лютого 2023 року Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» (далі АТ «Вінницяобленерго») з вернулося до суду з цією заявою, за якою просило зменшити розмір відшкодування витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у справі відповідачем.
Обґрунтовуючи заяву зазначало, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2020 року на відповідача АТ «Вінницяобленерго» покладено понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5250 грн 00 к. та 840 грн 80 к. судового збору. Однак адвокат Токарчук М. В. брав участь лише в двох засіданнях суду першої інстанції, при тому, що сам позивач ОСОБА_1 є професійним адвокатом.
Окрім того при ухваленні остаточного рішення у справі Вінницьким апеляційним судом не було вирішено питання про сплачені відповідачем 3405 грн 00 к. судового збору за подання апеляційної скарги та 2270 грн 00 к. судового збору, сплаченого 08 липня 2022 року за подання касаційної скарги.
Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконною діяльність АТ «Вінницяобленерго», яка полягає в односторонньому припиненні постачання трифазної електричної енергії до житлового будинку за АДРЕСА_1 , споживачем якої є ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Зобов`язано АТ «Вінницяобленерго» невідкладно відновити постачання трифазної електричної енергії до житлового будинку за АДРЕСА_1 , споживачем якої є ОСОБА_1 . У решті позову, зокрема в частині вимог до ТОВ «Енера Вінниця», відмовлено. Стягнуто з АТ «Вінницяобленерго» на користь ОСОБА_1 5250 грн 00 к. витрати на професійну правничу допомогу та 840 грн 80 к. судового збору на користь держави.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 січня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Вінницяобленерго» задоволено частково. Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року в частині позовних вимог про визнання незаконною діяльності АТ «Вінницяобленерго», яка полягає в односторонньому припиненні постачання трифазної електричної енергії до житлового будинку за АДРЕСА_1 , споживачем якої є ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у позові. В решті рішення залишено без змін.

Отже питання розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5250 грн 00 к та судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 в розмірі 840 грн 80 к., вирішено рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року, яке відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 05 січня 2023 року у цій частині набрало законної сили і не може бути переглянуто у іншому, ніж встановлений процесуальним законом порядку (поза межами касаційного перегляду Верховним Судом).

Разом з тим при ухваленні остаточного рішення у справі апеляційним судом у постанові від 05 січня 2023 року не вирішувалось питання про розподіл понесених відповідачем витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року в розмірі 3405 грн 00 к. та 2270 грн 00 к. за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги АТ «Вінницяобленерго».

Вирішуючи питання про ці судові витрати апеляційний суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою, другою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною сьомою цієї статті, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 цієї статті).

Законом України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1).

Стаття 2 цього Закону установлює, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (частина перша, підпункти «2», «6» пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Законом «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року установлювався в розмірі 2270 грн 00 к.

При сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір в розмірі, що відповідає 150 % від розміру судового збору, що підлягав сплаті за подання позовної заяви немангового характеру з розрахунку за одну позовну вимогу (2270 грн 00 к. х 150 % = 3405 грн 00 к.).

Як установив суд апеляційної інстанції у постанові від 05 січня 2023 року предметом позову у цій справі є вимоги про поновлення трифазного електропостачання житлового будинку позивача, облік якого здійснюється за особовим рахунком НОМЕР_1 і яке було припинене 23 грудня 2019 року АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Іллінецькі ЕМ» через заборгованість по сплаті за постачання електроенергії.

Саме задоволення цієї вимоги є ефективним способом захисту права позивача і, в свою чергу, означає, що рішення ухвалено на його користь.

Відмовляючи у позові в частині позовної вимоги про визнання незаконними дій відповідача суд апеляційної інстанції виходив із того, що сама по собі така вимога не може бути ефективним способом захисту порушеного права, оскільки не призводить до його поновлення.

Неправомірність дій чи бездіяльності відповідача (фізичної або юридичної особи) - це одна із підстав виникнення цивільно-правової відповідальності, тобто обставина, яка підлягає доказуванню і якою обґрунтовуються вимоги позивача - підстава позову, а не його предмет - матеріально-правова вимога про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Отже оскільки рішення у справі фактично ухвалено за однією позовною вимогою немайнового характеру на користь позивача, саме з розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви до суду першої інстанції з однією позовною вимогою немайнового характеру сплачувався судовий збір при поданні апеляційної скарги відповідачем, то, по суті, остаточне рішення ухвалено на користь позивача, відповідно судові витрати у виді судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року в розмірі 3405 грн 00 к. та 2270 грн 00 к. за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 липня 2021 року підлягають залишенню за АТ «Вінницяобленерго».

Апеляційний суд також зазначає, що відмова у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними дій відповідача, за обставин цієї справи, як такої, що не впливає на обсяг прав і обов`язків сторін, не може бути співмірно зіставлена із задоволеною вимогою про поновлення трифазного електропостачання житлового будинку позивача для визначення пропорції між сплаченими судовими витратами та розміром задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» задовольнити частково.

Постановити у справі додаткову постанову.

Судові витрати у виді судового збору, сплаченого Акціонерним товариством «Вінницяобленерго» за подання апеляційної скарги на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року в розмірі 3405 грн 00 к. та 2270 грн 00 к. за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 липня 2021 року, залишити за Акціонерним товариством «Вінницяобленерго».

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

(Повний текст судового рішення виготовлено 09 березня 2023 року)

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

В. П. Рибчинський