ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 685/1125/22

Провадження № 22-ц/4820/411/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Теофіпольська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, Теофіпольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року про повернення заяви,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Теофіпольська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (далі Рада), Теофіпольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) (далі Відділ РАЦС).

ОСОБА_1 зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який проживав разом із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, її внук, ОСОБА_4 . За відсутності спільної заяви батьків запис про батька дитини у книзі записів народжень проведений за вказівкою матері. ОСОБА_3 визнавав своє батьківство щодо сина та опікувався ним, приводив і забирав дитину з дитячого садочка, відвідував батьківські збори та цікавився вихованням сина. 25 липня 2022 року ОСОБА_3 загинув під час захисту України від російської агресії. Відсутність відомостей про ОСОБА_3 як батька малолітнього ОСОБА_4 позбавляє дитину права на спадщину та соціальні виплати. Крім того, встановлення факту батьківства дасть можливість заявниці у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав щодо участі у вихованні та утриманні дитини.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявниці.

Суд виходив з того, що заявниця не наділена правом звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства між її померлим сином і дитиною.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є особою, яка безпосередньо утримує та виховує малолітнього ОСОБА_4 , а тому вона може подати суду заяву про встановлення факту батьківства дитини. Суд першої інстанції порушив порядок розгляду справи окремого провадження та надав неналежну оцінку доказів поза судовим засіданням.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 , Рада та Відділ РАЦС не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не дотримався приписів статей 185, 294, 315 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 . Матір`ю дитини є ОСОБА_2 . Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проведений відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі СК України).

У порядку окремого провадження ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства свого померлого сина ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 130 СК України встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Однією з категорій справ окремого провадження є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

В силу п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із положень ст. 294 ЦПК України слідує, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦПК України).

Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Підстави для повернення заяви визначені статтею 185 ЦПК України, згідно якої якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім цього, заява повертається у випадках, коли:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України;

6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, які призводять до захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Одним із юридичних фактів, який може бути встановлений у порядку окремого провадження, є факт батьківства чоловіка, що помер. Заяву про встановлення такого факту вправі подати до суду матір, опікун, піклувальник дитини, особа, яка утримує та виховує дитину, а також сама дитина після досягнення нею повноліття.

Розгляд справ окремого провадження відбувається в судовому засіданні за участю заявника та заінтересованої особи. За наслідками розгляду справи суд на підставі зібраних доказів ухвалює рішення про встановлення юридичного факту чи відмову у його встановленні.

Повернення заяви без розгляду це процесуальна дія суду, яка припиняє розгляд конкретної заяви без вирішення її по суті, у випадку неможливості розгляду заяви з підстав, які можуть бути усунені заявником. Перелік цих підстав (стаття 185 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подала суду заяву про встановлення факту батьківства свого померлого сина ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 . Такий юридичний факт може бути встановлений судом у порядку окремого провадження.

Право на звернення до суду з указаною заявою ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що дитина перебуває на її утриманні та вихованні.

Суд першої інстанції без з`ясування фактичних обставин справи та перевірки поданих заявницею доказів у судовому засіданні дійшов передчасного висновку про те, що ОСОБА_1 не наділена правом звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства між її померлим сином і дитиною.

Крім того, суд порушив порядок розгляду справи окремого провадження, розглянувши її фактично на стадії відкриття провадження у справі без ухвалення відповідного рішення. Також суд повернув заяву ОСОБА_1 з підстав, які не передбачені процесуальним законом (стаття 185 ЦПК України).

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу ч. 1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року про повернення заяви скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Самойлович А.П.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 69