Справа № 346/2383/22
Провадження № 2/346/164/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді П`ятковського В.І.

секретаря Гапченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Коломийської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «ГБК №2 «Бандера-Чемпіон», про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, відповідно до якого спадкоємцями всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві (Заповідачу) на день смерті, заповідається ОСОБА_4 , та йому ОСОБА_1 , в рівних частках кожному.

До складу спадщини входить: трьохкімнатна квартира загальною площею 50,3 кв. м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була успадкована за життя Заповідачем та її померлим сином, ОСОБА_5 , від її померлого чоловіка, ОСОБА_6 , в рівних частинах, гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 загальною площею 16,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за який Заповідач в повному обсязі сплатила вступні та пайові внески, що підтверджується довідкою № 2 виданої члену ОК «ГБК № 2 «Бандера-Чемпіон», однак за життя не оформила права власності, земельна ділянка призначена для ведення садівництва загальною площею 0,0584 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0180.

Вказує, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_7 , він є єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки ОСОБА_4 , який також був спадкоємцем за заповітом в рівних частках, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а заповідачем не було реалізовано право, яке визначене в ч. 1 ст. 1244 ЦК України, тобто, не було призначено іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини.

З метою оформлення права на спадщину за заповітом він звернувся до приватного нотаріуса Коломийського нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Тамари Володимирівни. Проте, нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на спадкове майно.

Просить визнати за ним право власності на вказану квартиру, гараж та земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Гринів подала заяву про розгляд справи в її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на вказане майно не заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статей 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У ч. 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до підпунктів 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 04 травня 2021 року, серія НОМЕР_2 (а.с. 25).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 15 серпня 2018 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк, відповідно до якого ОСОБА_8 заповіла все належне їй на момент смерті майно заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 29).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, 08 вересня 2018 року серії НОМЕР_3 (а.с. 26).

Відповідно до ст. 1244 ЦК заповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, а також у разі відсутності умов, визначених у заповіті (стаття 1242 ЦК України).

Однак, ОСОБА_8 не реалізувала права, на призначення іншого спадкоємця.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації № 4240417 від 23 липня 2004 року квартира, яка знаходиться за адресою:, АДРЕСА_1 , належала на праві власності в рівних частках по 1/2 ОСОБА_9 та її сину, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32). Зазначене також підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 72126 від 08 квітня 2022 року та, безпосередньо, свідоцтвом про право власності на житло серії НОМЕР_4 від 15 липня 2004 року (а.с. 33, 34).

ОСОБА_8 вважалась такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом відповідного строку не заявляла про відмову від неї.

Проте, ОСОБА_8 не оформила право власності на частки спірної квартири.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55917698 від 18 квітня 2019 р. підтверджується, що після смерті ОСОБА_5 , який мав право власності на частки вищезазначеної квартири, було відкрито спадкову справу № 63404869. Виходячи зі змісту витягу, спадкоємицею була ОСОБА_8 (а.с. 49).

Відповідно до Постанови Верховного суду у в справі № 355/340/17-ц від 15 липня 2020 року у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Постановою Верховного Суду (справа № 916/780/18) від 15 жовтня 2019 року визначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі.

Згідно довідки № 2, виданої обслуговуючим кооперативом «ГБК №2 «Бандера-Чемпіон» ОСОБА_8 з 08 листопада 2020 року була членом вказаного кооперативу, оплатила членський (пайовий) внесок та була власницею гаража (гаражного боксу) № НОМЕР_1 (чотири) та нею було виготовлено технічний паспорта на вказаний гараж (а.с. 62).

Відповідно до вимог ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Статтею 21 вказаного Закону, пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у судових справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованоим в реєстрі № 332, спадкова справа № 217/2018 р., спадкоємцем земельної ділянки для індивідуального садівництва, що знаходиться в АДРЕСА_4 , загальною площею 0,0584 (нуль цілих п`ятсот вісімдесят чотири десятитисячних) гектара, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ-17-2-000953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 584, виданого на підставі рішення Коломийської міської ради народних депутатів від 15 лютого 1994 р., кадастровий номер :02:004:0180, є його мати ОСОБА_3 (а.с. 85).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55917698 від 18 квітня 2019 року, спадкова справа № 63404869, спадкоємець ОСОБА_8 успадкувала від спадкодавця ОСОБА_5 , земельну ділянку для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0180, садівницьке товариство «Мічурінець». Масив Довбуша-5, ділянка № НОМЕР_5 (а.с. 86).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 164119981 від 18 квітня 2019 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, підтверджується, що ОСОБА_8 володіла вказаною земельною ділянкою (а.с. 87).

Вартість трьохкімнатної квартири загальною площею 50,3 кв. м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до звіту про оцінку майна № SY220119-001 від 19.01.2022 року, становить 384 672 грн.

У відповідності до звіту про оцінку майна № SY220119-002 від 19 січня 2022 року, вартість гаражу (машино-місця, гаражного боксу) загальною площею 16,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 НОМЕР_1 , становить 52 998 грн.

У витязі із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок зазначено, що вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0180 становить 1 846 грн 33 коп.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Відповідачі не заперечили проти задоволення вимог суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_10 право власності на вказане нерухоме майно шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 317, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1244, 1268 ЦК України, ст.ст. 19-1, 21 Закону України «Про кооперацію», керуючись ст.ст. 206, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , жителем АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за заповітомправо власності на:

-квартиру загальною площею 50,3 кв. м., житловою 34,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- гараж (машино-місце, гаражний бокс) № НОМЕР_1 загальною площею 16,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку, яка призначена для ведення садівництва, загальною площею 0,0584 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0180.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 січня 2023 року.

Суддя П`ятковський В. І.