Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9651/22 Головуючий у 1-й інст. Полонець С.М
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №295/9651/22 за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Лалаян Вікторія Миколаївнана рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2022 року, яке ухвалено суддею Полонцем С.М.

встановив:

Позивач у вересні 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла в зв`язку з невиконанням вимог кредитного договору б/н, укладеного між ними 16.02.2011, за яким відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 19.07.2022 виникла заборгованість в розмірі 27692,94 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9150,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 18542,94 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 9150,00 грн., вирішено питання про судові витрати. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у вказаній справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування доводів скарги послався на наявність постанови Житомирського апеляційного суду від 16.03.2022 у справі № 295/1222/21, якою рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.02.2011 залишене без змін. Таким чином, вважаючи позови тотожними, відповідач просить закрити провадження у справі. Крім того, відповідач звертає увагу на порушення судом першої інстанції процесуальних норм щодо недотримання строків для подання ним відзиву на позовну заяву. Так, ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 28.10.2022, відзив подано 01.11.2022, а рішення суд ухвалив 31.10.2022.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 16 лютого 2011 року АТ КБ «ПриватБанк» уклало договір з ОСОБА_1 , за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19 липня 2022 року становить 27692,94 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9150,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 18542,94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем умови договору не виконані, а тому є підстави для стягнення в примусовому порядку заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9150,00 грн. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками відмовив за необґрунтованістю вимог банку, оскільки позивач не довів наявність підстав для стягнення відсотків.

Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Зокрема, за нормами ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Під час апеляційного розгляду судом витребувано для огляду в судовому засіданні цивільну справу № 295/1222/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.02.2011 в розмірі 27692,94 грн., яка складалась із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9150,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 18542,94 грн. станом на 13.01.2021.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.03.2022 у справі №295/1222/21, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.02.2011 залишене без змін.

Так, судами у справі № 295/1222/21 досліджувався кредитний договір б/н, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 16.02.2011 та заборгованість за ним у розмірі 27692,94 грн. станом на 13.01.2021, яка становила 9150,00 заборгованості за тілом кредиту та 18542,94 грн за відсотками за користування.

У справі № 295/9651/22, яка переглядається судом апеляційної інстанції предметом спору так само є кредитний договір б/н, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 16.02.2011 та заборгованість за ним у розмірі 27692,94 грн., яка становить 9150,00 заборгованості за тілом кредиту та 18542,94 грн за відсотками за користування станом на 19.07.2022.

Таким чином, з представлених до суду документів, вбачається, що вирішення питання, яке є предметом розгляду у цій справі, вже було предметом судового розгляду в рамках цивільної справи №295/1222/21. В зазначеній справі позивач заявляв вимогу про стягнення заборгованості до того ж самого відповідача, про той самий предмет і на тих самих підставах, які заявлені у справі, яка переглядається.

Зазначений же позивачем у цій справі інший період розрахунку заборгованості 19.07.2022 не впливає на правові підстави позову, оскільки не змінює предмет та підстави заявлених вимог.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості у справі № 295/1222/21, розмір заборгованості за тілом кредиту 9150,00 грн. є сталим починаючи з 31.10.2019 та на момент подання позову Банком у вересні 2022 року залишився незмінним 9150,00 грн.

Таким чином, вказане питання було вирішено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.10.2021, яке залишене в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 16.03.2022.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином існує рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той саме предмет і з цих же підстав. Зважаючи на викладене, в рамках даної справи у відкритті провадження мало б бути відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а відкрите провадження у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підлягало закриттю. В той же час суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, ухваливши рішення по суті заявлених вимог.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке згідно приписів п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Положеннями статті 178 ЦПК України врегульовано підстави, час, черговість та вимоги щодо подання заяв по суті, зокрема відзиву. За правилами вказаної статті, відповідач має право викласти та надати суду заперечення на позов у відзиві протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі від 30.09.2022. Представник відповідача ознайомилась з матеріалами справи 28.10.2022. Відповідно, з цієї дати сторона відповідача мала право подати відзив протягом п`ятнадцяти днів. 01.11.2022 відповідач направив до Богунського районного суду м. Житомира відзив із додатками та документами, що підтверджують направлення останнього стороні позивача. Однак 31.10.2022 суд першої інстанції ухвалив рішення у справі, чим порушив права скаржника та не створив рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду і до реалізації та захисту їх прав, що є частиною гарантій справедливого правосуддя.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Лалаян Вікторія Миколаївна- задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді