г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/34/23
Номер провадження 2-н/213/49/23
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2022 року АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію в розмірі 8695,34 грн, яка виникла за період з 21.07.2018 по 21.11.2018, а також інфляційні втрати в розмірі 649,97 грн, 3% річних в розмірі 370,04 грн.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, в тому числі , якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України).

Заявником заявлені вимоги про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 21.07.2018 р. по 21.11.2018 р., тобто поза межами строку позовної давності.

При цьому, заявник посилається на те, що постановами КМУ в Україні з 12.03.2020 встановлено карантин. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких аконодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» № 540-ІХ від 30.03.2020 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто на думку заявника строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України тривалістю у 3 роки, продовжується на строк дії карантину, тобто на даний час і до 30.04.2023, а тому за боржником значиться заборгованість у межах строків позовної давності, яка утворилась з липня 2018 року та підлягає стягненню за судовим наказом.

Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Доводи заявника про те, що строк позовної давності було продовжено, суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що настав задовго до встановлення карантину та виходить за межі позовної давності, а встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження.

Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

В силу вимог п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд не розглядає заяву по суті, а згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію за період з 21.07.2018 по 21.11.2018, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя В.В. Мазуренко