КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/209/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року місто Київ

справа №752/27086/21

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-правові системи» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Ольшевської І.О., повний текст рішення складено 30 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-правові системи» до ОСОБА_1 про відшкодування фактичних витрат у порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач ТОВ «Інформаційно-правові системи» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 40170,74 грн. фактичних витрат в порядку регресу.

В мотивування вимог посилався на те, що 18липня 2020року у місті Києві на вул. Васильківській, 43-45 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що останній залишив місце події.

Вказував, що відповідно до полісу №2442712 від 08 квітня 2020 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ».

Зазначав, що платіжним дорученням №36894 від 07 квітня 2021 року та №36946 від 08 квітня 2021 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 40170,74 грн.

Посилався на те, що 20 травня 2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», як первісним кредитором, та ТОВ «Інформаційно-правові системи», як новим кредитором, укладено договір №20-05 про відступлення права вимоги (цесії), за яким передано право вимоги до ОСОБА_1 .

З урахуванням вказаних обставин та положень ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу 40170,74 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у задоволенні позову ТОВ «Інформаційно-правові системи» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «Інформаційно-правові системи» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до реєстру прав вимог (додаток №1 до договору) на виконання умов договору первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв оригінали матеріалів регресних справ, що зазначені в цьому реєстрі (серед, яких оригінал справи Пономаренко - п.50 в переліку).

Вказував, що первісний кредитор передав документацію новому кредитору, що підтверджує, що ТОВ «Інформаційно-правові системи» набув права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2020 рокуо 19.40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем«Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Васильківській, 45-43, у місті Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Після чого, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з місця події зник.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно полісу №АО 2442712 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності від 08 квітня 2020 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Строк дії полісу до 08 квітня 2021 року.

Умовами полісу передбачено наступне: страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю - 260 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн; розмір франшизи - 2 000,00 грн.; забезпечений транспортний засіб - «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN(номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 .

Згідно листа Головного сервісного центру МВС від 15 лютого 2021 року №31/2633 щодо запиту про надання інформації стосовно VIN-коду транспортного засобу «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_1 та VIN-коду транспортного засобу «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_3 , станом на 09 квітня 2020 року та станом на 18 липня 2020 року, повідомлено, що відповідно до інформації, яка містить в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, з указаними номерними знаками в різний період часу був зареєстрований один і той же транспортний засіб, а саме «Mazda6», VIN-код НОМЕР_4 .

23 липня 2020 рокупотерпіла особа ОСОБА_2 звернулась до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду.

03 березня 2021 рокуТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт №20.2/1, яким визначено розмір страхового відшкодування в сумі 40170,74 грн.

Згідно платіжного доручення №36894 від 07 квітня 2021 рокуна суму 20085,37 грн. та №36946 від 08 квітня 2021року на суму 20085,37 грн. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило потерпілій ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в загальному розмірі 40170,74 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п.22.1. ст.22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом в) статті 38 вищевказаного Закону визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ТОВ «Інформаційно-правові системи» вказував на те, що до нього перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору №20-05 відступлення права вимоги від 20 травня 2021 року, укладеного між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»та ним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що до нього перейшло право вимоги до боржників стосовно їх заборгованостей, у тому числі і щодо ОСОБА_1 , адже за умовами договору передбачено, що право вимоги переходить з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, тобто не надано доказів перерахування коштів у розмірі ціни договору.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Положеннями статті 629 ЦК України визначено, що дговір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ТОВ «Інформаційно-правові системи»укладено договір №20-05 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», як первісний кредитор, передає ТОВ «Інформаційно-правові системи», як новому кредитору, свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки, встановлені цим Договором.

Згідно з п.2.2. договору загальний розмір заборгованості боржників, право вимоги до яких відступається згідно цього договору, складає 3 469 976,76 грн.

Відповідно до п.п.3.1.3. п.3.1. договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором, або третім особам (вимога відшкодування в порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Пунктом 4.1. та 4.2. договору визначено, що ціна договору складає 198 336,00 грн. Новий кредитор зобов'язаний сплатити первісного кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору коштів у сумі, що дорівнює ціні договору, на рахунок первісного кредитора протягом 5 банківських днів з дня укладення сторонами цього договору. Оплата вважається здійснена з моменту перерахування коштів у сумі, що вказана в п. 4.1. цього Договору, на рахунок первісного кредитора, вказаний в п.12 цього Договору.

Додатком №1 визначений Реєстр прав вимог, за п.50 якого передаються новому кредитору оригінали матеріалів регресних справ щодо ОСОБА_1 .

При цьому, доказів перерахування ТОВ «Інформаційно-правові системи» на рахунок ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» коштів у розмірі ціни договору №20-05 про відступлення права вимоги (цесії) позивачем надано не було.

Встановивши, що позивачем не надано доказівна підтвердження того, що відповідно до п.п.3.1.3. п.3.1. договору №20-05 про відступлення права вимоги (цесії) до ТОВ «Інформаційно-правові системи» перейшло право вимоги до боржників стосовно їх заборгованостей, у тому числі і щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що первісний кредитор передав документацію новому кредитору, що підтверджує, що ТОВ «Інформаційно-правові системи» набув права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів, спростовуються вищевикладеним.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 ст.367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, ТОВ «Інформаційно-правові системи» до неї додав платіжне доручення №612 від 20 травня 2021 року, згідно якого ТОВ «Інформаційно-правові системи» перерахувало ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 198336 грн. як оплату згідно договору №20-05 відступлення права вимоги від 20 травня 2021 року.

Колегія суддів не приймає додані до апеляційної скарги нові докази, оскільки такі докази у суд першої інстанції не подавалися позивачем, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції та позивач із будь-якими заявами щодо долучення до справи вказаних доказів не звертався, а також не обґрунтував на не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Також позивач і в позовній заяві не зазначав про виконання ним п.п.3.1.3. п.3.1. договору№20-05 про відступлення права вимоги (цесії) щодо проведення оплати на рахунок ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ».

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів, що до ТОВ «Інформаційно-правові системи» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на підставі договору №20-05 про відступлення права вимоги (цесії).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-правові системи» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: