Справа № 132/1271/22
Ухвала

Іменем України

31 січня 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції з представником відповідача ОСОБА_1 -адвокатом Крижанівським В.П. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває зазначена вище справа.

22.12.2022 на адресу суду за вх. 9416 надійшло клопотання позивача ОСОБА_2 про допит його в якості свідка та долучення доказів.

В судове засідання призначене на 10:00 год. 31 січня 2023 року з`явився позивач ОСОБА_2 , його представник-адвокат Левченко А.О. та представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Крижанівський В.П.

В ході розгляду справи по суті представник позивача-адвокат Левченко А.О. підтримав клопотання позивача від 22.12.2022 за вх. 9416 з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача-адвокат Крижанівський В.П. заперечував проти задоволення клопотання позивача ОСОБА_2 про допит його в якості свідка та долучення доказів, мотивуючи тим, що зазначені питання вирішуються на стадії підготовчого провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України регламентовано, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.ч.4,5,8 ЦПК України).

Суд зауважує, що правила, які встановлені у статті 83 ЦПК України щодо своєчасності подання доказів кореспондуються з принципом диспозитивності як основної рушійної сили судового провадження, у силу якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи (п.п. 7, 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

З огляду на викладене, питання про виклик свідка та долучення доказів може бути вирішено судом на стадії підготовчого провадження.

Як зазначено в ухвалі суду від 11.10.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 132/1271/22 до судового розгляду по суті, постановленої за участі представника позивача-адвоката Левченка А.О. та представника відповідача-адвоката Крижанівського В.П., суд надав учасникам процесу можливість подати докази, заперечення чи пояснення завчасно до визначеної дати наступного судового засідання, а саме до 27.10.2022.

Частиною 2 ст. 189 ЦПК України встановлено, що підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

Подання сторонами документів і матеріалів, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Разом з тим, згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу.

При цьому, ані позивачем, ані його представником не заявлено клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження з метою вирішення клопотання про допит позивача в якості свідка та долучення доказів, не обґрунтувано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від них, а також не наведено вагомих обставин для здійснення такої процесуальної дії.

З огляду на викладене суд вважає, що в межах наданих ним повноважень, були створені належні умови та здійснені всі необхідні дії для надання сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень в порядку положень статті 43 ЦПК. Відтак, в задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ст.ст.83, 212, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про допит його в якості свідка та долучення доказів відмовити.

Докази надані позивачем повернути без розгляду.

Повний текст ухвали складено 3 лютого 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя