П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року місто Київ

справа №585/2958/21

провадження№22-ц/824/4548/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 31 січня 2022 року, постановлену у складі судді Ішуніної Л.М.,

у справі за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Електроюа" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 31 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ " Група Електроюа" про стягнення заборгованості залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, - сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 908 грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, в частині визначення розміру судового збору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, порушити провадження у справі, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В апеляційній скарзі, посилається на те, що ухвала є незаконною, оскільки він на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки є законним представником недієздатного інваліда І групи з дитинства, що підтверджується відповідним посвідченням. Закон не встановляє вимоги щодо того, що особа звільняється від сплати судового збору лише у випадку, коли вона звертається до суду в інтересах недієздатної особи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені шляхом направлення повідомлення на електронну пошту позивача ОСОБА_1 та ТОВ " Група Електроюа"/а.с.57,58/. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити. За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не сплатив судовий збір в розмірі 908 грн. за вимогу майнового характеру. ОСОБА_1 має сплатити судовий збір, оскільки звертається до суду із позовною вимогою про стягнення заборгованості на його користь, тобто для захисту своїх порушених прав, а не як представник недієздатної особи з інвалідністю.

Проте погодитися з висновком суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ " Група Електроюа" про стягнення заборгованості.

У позовній заяві позивач посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір", як законний представник (опікун) недієздатного інваліда І групи з дитинства.

На підтвердження зазначеної обставини позивач надав копію посвідчення № НОМЕР_1 , виданого Шевченківською районною в м.Києві державною адміністрацією, в якому зазначено, що ОСОБА_1 згідно розпорядження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 7 жовтня 2004 року призначений опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 18/.

Крім цього, до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено копію рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 17 травня 2004 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 770520 від 18 січня 2012 року, ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 7 жовтня 2004 року № 1780 ОСОБА_1 призначено опікуном над дочкою ОСОБА_2 ,1982 року народження, яка за рішенням Шевченківського районного суду м.Києва визнана недієздатною внаслідок душевної хвороби.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 є законним представником недієздатної доньки з інвалідністю, що підтверджується відповідними документами, а тому позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір".

Відповідно до пункту 9 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Аналізуючи наведену норму закону, можна зробити висновок, що законодавець не зауважив про те, що поданий позов повинен бути заявлений в інтересах, та на захист порушених прав саме недієздатної особи, а тому посилання суду першої інстанції на таку обставину є помилковими.

Таким чином, надаючи строк для усунення недоліків, суд першої інстанції безпідставно поклав на позивача обов`язок зі сплати судового збору в розмірі 908 грн..

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Оскільки до повноважень суду апеляційної інстанції не відноситься вирішення питання щодо порушення провадження у справі на стадії прийняття позовної заяви, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 31 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус