Справа №359/4426/21
Провадження №8/359/3/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація авіаційних диспетчерів Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу державного підприємства обслуговування повітряного руху України, про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року, було визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Украерорух» №447/о від 20 квітня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Дніпровського РСП ДП «Украерорух», поновлено його на вказаній посаді з 21 квітня 2021 року, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 269171,76 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року. Суди брали до уваги інформацію з довідки головного бухгалтера ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року про те, що на час звільнення позивача з роботи його середньоденний заробіток становив 4341 гривню 48 копійок. З отриманої довідки відповідача від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що його розмір середньоденного заробітку склав 5168 гривень 40 копійок. За результатом проведеної за ініціативою позивача судової економічної експертизи від 16 листопада 2022 року, експертом було встановлено, що розрахунок середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 у довідці ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року, натомість його середньоденний заробіток мав становити 5168 гривень 44 копійки. Також суд взяв до уваги режим 0,5 робочого часу, в той час як доказів того, що у ОСОБА_1 був встановлений скорочений режим робочого часу немає. За таких обставин розрахунок середнього заробітку позивача слід було здійснити таким чином: 5168 гривень 40 копійок х 101 робочий день з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року, а всього на загальну суму 522008 гривень 40 копійок. Ці обставини є істотними та мають значення для правильного вирішення спору. Тому ОСОБА_1 просить суд змінити рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року та стягнути з ДП «Украерорух» 522008 гривень 40 копійок середнього заробітку з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року, а також витрати, повязані з розглядом справи у розмірі 37628 гривень 04 копійки, з яких 1628,04 грн - сплачений судовий збір, 12000,00 грн - витрати на підготовку експертного висновку на замовлення позивача, 24000,00- витрати на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 підтримують заяву, наполягають на її задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечує проти задоволення заяви. Зазначила, що довідку ДП «Украерорух» від 21 січня 2022 року представник позивача ОСОБА_4 подавала ще до суду апеляційної інстанції, тобто ОСОБА_1 пропустив встановлений ст.424 ЦПК України. Також позивач намагається змінити рішення в частині встановлених двома інстанціями обставин щодо режиму роботи ОСОБА_1 , обраховуючи кількість робочих днів без урахування графіку 0,5 норми робочого часу. Крім того, довідка про розмір середньоденного заробітку позивача, що була взята судом до уваги, розрахована відповідно до норм законодавства. Тому немає підстав для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року, і у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Представник Первинної профспілкової організації авіаційних диспетчерів Дніпропетровського РСП ДП «Украерорух» України не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду заяви. Як вбачається з ч.2 ст.429 ЦПК України його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

2. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2022 року у справі №460/801/20 роз`яснив, що під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 2 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 2 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 4 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 6 лютого 2019 року у справі № 822/862/15, від 10 липня 2020 року у справі № 823/1440/17.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.4 п.3, абз.4 п.4 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за новововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити його; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року (а.с.103-112), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року (а.с.113-129), було визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Украерорух» №447/о від 20 квітня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Дніпровського РСП ДП «Украерорух», поновлено його на вказаній посаді з 21 квітня 2021 року, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 269171,76 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року. Зі змісту мотивувальної частини цих судових рішень вбачається, що судами було враховано, що згідно з інформації з довідки головного бухгалтера ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року (а.с.15) на час звільнення позивача з роботи його середньоденний заробіток становив 4341 гривню 48 копійок. Наказом в.о. директора ДП «Украерорух» №1195 від 22 грудня 2020 року на підприємстві було встановлено з 01 січня 2021 року режим роботи неповного робочого часу, а саме: 0,5 норми тривалості робочого часу. Директор Дніпровського РСП мав триденний робочий тиждень, з наступними робочими днями: вівторок, середа, четвер. Такий режим роботи був встановлений у зв`язку з виробничою необхідністю та за згодою з конкретними працівниками, в тому числі, і за згодою ОСОБА_1 . Враховуючи те, що сумарне число робочих днів за період з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року, згідно з наказом від 22 грудня 2020 року та графіком роботи позивача становить 62 робочих днів, тому середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 269171 гривня 76 копійок (4341,48 х 62).

На підтвердження виникнення нововиявлених обставин відповідач подав копію висновку експерта №16.11/22 за результатами проведення судово-економічного дослідження від 16 листопада 2022 року (а.с.30-36), зі змісту якого вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 5168,44 грн.; середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , зазначена в довідці ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року, не відповідає вимогам п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року. Підставою для проведення вказаної експертизи стала довідка ДП «Украерорух» №5 від 21 січня 2022 року (а.с.16).

Суд відхиляє довід представника відповідача ОСОБА_3 щодо пропущення ОСОБА_1 строку звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки підставою для перегляду судового рішення, позивач зазначає саме отримання висновку експерта №16.11/22 за результатами проведення судово-економічного дослідження від 16 листопада 2022 року. З заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернувся 29 листопада 2022 року, тобто у строк, передбачений п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України.

Суд зазначає, що інформація про інший розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , є лише новим доказом, здобутим після закінчення розгляду цивільної справи, а не доказом, яким підтверджується нововиявлена обставина. Крім того, наведений позивачем новий розрахунок кількості робочих днів з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року за режимом роботи повної тривалості робочого часу, а саме 101 робочий день, за своєю суттю є переоцінкою доказів, оцінених судами у процесі розгляду справи, оскільки під час ухвалення рішення та його перегляду в суді апеляційної інстанції, був взятий до уваги встановлений позивачу режим роботи неповного робочого часу, а саме: 0,5 норми тривалості робочого часу та пораховано йому 62 робочі дні за цей період.

З огляду на викладене, суд висновує, що підстави для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами відсутні. Тому у задоволенні поданої заяви ОСОБА_1 належить відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 6 лютого 2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта