Справа № 216/1928/21
Провадження № 2/216/352/23
РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Романової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 16 липня 2016 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час між сторонами тримає судовий процес щодо розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачем на території України, та перебувають на її утриманні та піклуванні, тоді як відповідач проживає в Республіці Туркменістан. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участь у їх вихованні, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою донькою ОСОБА_5 до досягнення нею трирічного віку, через що позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та утримання дітей. Єдиним джерелом доходу позивача є допомога від держави в розмірі 860,00 грн в місяць. Інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків у відповідача немає. Відповідач працездатний, працює на посаді авіамеханіка в Міжнародному аеропорті Ашхабад, отримує стабільний дохід приблизно 2000 туркменських манат в місяць, що за курсом НБУ станом на 01.04.2021 складає 15898 грн, та має можливість надавати грошову допомогу на утримання неповнолітніх дітей.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Від представника позивача адвоката Васильченко Н.Г. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи допитаним на території Туркменістану за дорученням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, пояснив, що згоден на розгляд справи без його участі, визнає позовні вимоги частково, оскільки заперечує щодо свого батьківства відносно доньки ОСОБА_4 . Крім того, відповідач не згоден сплачувати судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що з 16 липня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 411 (а.с. 10).

Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено свідоцтвом про народження, актовий запис №1518 від 09.08.2017, зареєстрованого відділом записів актів цивільного стану Багтиярлицького району Хякимлик міста Ашгабата Туркменістану (а.с. 12-13), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №456 (а.с. 15).

Діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом квартального комітету №70 (а.с.16). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання неповнолітніх дітей.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою та має дохід, що підтверджується довідкою АООТ «Авіакомпанія» Туркменістан» від 12.11.2021, та встановлено, що середній заробіток за шість місяців складає 12083 манат 20 тенге.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Заперечення відповідача щодо свого батьківства відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,не знайшли підтвердження належними, допустимими та достовірними доказами у відповідності до вимог статей 77-79 ЦПК України, оскільки згідно з відомостями свідоцтва про народження ОСОБА_4 , відповідач записаний батьком дитини, батьківство стосовно доньки не оспорювалося.

На підставі вищевикладеного, враховуючи часткове визнання позовних вимог відповідачем, та, приймаючи до уваги те, що відповідач працює, а доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх осіб та непрацездатних батьків не встановлено, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення ними повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов`язання щодо утримання.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги, додатку до договору, квитанції про сплату за юридичні послуги адвоката, позивачу було надано наступні послуги правничої допомоги на загальну суму 3000,00 грн.

З огляду на те, що ціна наданих адвокатом послуг була доведена належним чином, та з урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182 СК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 133-137, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.04.2021 і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ