Справа №336/968/23
Провадження №2/336/1044/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою «АНДА ЕЙР», Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації як відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії, -

встановила:

Представник позивача адвокат Черкашин І.І. звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «АНДА ЕЙР», Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації як відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, в якій просить: 1) визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «АНДА ЕЙР» припиненими з 01.02.2022, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України; 2) зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника ТОВ «АНДА ЕЙР» Чорного Д.В.

Також у позові просить звільнити від сплати судового збору у відповідності до п.8 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши заяву з додатками, суддя вважає, що подану заяву належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктами 5, 8 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини в позовній заяві, зокрема, що позивачем виконані вимоги статуту товариства щодо процедури звільнення керівника, оскільки копію статуту не було долучено до позову.

Вказана обставина позбавляє суд можливості при розгляді справи встановити чи передбачено вказаним Статутом процедуру звільнення керівника товариства, у чому саме полягає така процедура, оскільки відповідно до статуту ТОВ та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», питання щодо звільнення керівника/ директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому директор товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора. Відтак, єдиний можливий шлях у випадку відсутності рішення учасників це звернення до суду з позовом про визнання трудових відносин припиненими у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, із записом до трудової книжки про звільнення на підставі ч.1 ст.38 КзпП.

Вказана правова позиція висловлена у постанові ВС від 19 січня 2022 року, справа № 911/719/21.

Проте, позивачем, при зверненні з вказаним позовом не заявлено вимоги щодо зобов`язання здійснити відповідачу запису до трудової книжки про звільнення на підставі ч.1 ст.38 КзпП, що також підлягає виправленню.

Також, не надано доказів того, що надіслані позивачем на адресу ТОВ «АНДА ЕЙР» заява про звільнення та про скликання загальних зборів, були отримані відповідачем та проігноровані, що давало б підстави вважати порушення прав позивача та можливість звернення з вказаним позовом до суду.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 дійшов висновку, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган попередивши власника письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Позивачем не надано доказів того, що «у зв`язку з відсутністю учасників, якими у сукупності належить 100% голосів, загальні збори було визнано такими, що не відбулися», оскільки в обґрунтування вказаного, позивачем не надано жодного документу, як то: акт про те, що збори не відбулися з тих чи інших причин.

Крім того, не надано доказів того, що позивач позбавлений можливості проведення дії з належного оформлення реєстрації його звільнення у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки доказів того, що направлені позивачем заяви-повідомлення стосовно наказу №001 ТОВ «АНДА ЕЙР» від 01.02.2022 були отримані державним реєстратором (відповідач-2) та Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі ГУ ДПС у м. Києві.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI)).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічне положення міститься в п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014, згідно якого подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Абзацом 3 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI встановлена ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 гривня.

Враховуючи, що у позові заявлено дві вимоги немайнового характеру, то позивачем повинно бути сплачено судовий збір за кожну у сумі 1073, 60 гривні.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, адвокат просив звільнити позивача від сплати судового збору у відповідності до п.8 Закону України «Про судовий збір», обґрунтовуючи вимогу тим, що позивач «не отримує заробітну плату та не працевлаштованим у зв`язку з тривалим не вирішенням питання щодо припинення трудових відносин з ТОВ «АНДА ЕЙР».

Так, відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказаною нормою права встановлений вичерпний перелік умов, за яких можливе звільнення від сплати судового збору.

Предметом цього позову є захист трудових прав, що є умовою для звільнення його від сплати судового збору.

Але, підстави, зазначені у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» про майновий стан позивача, які є підставою для звільнення його від сплати судового збору, адвокатом не доведені.

Такими доказами можуть бути, зокрема, довідка про доходи позивача, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність у позивача права власності на майно, довідки банківських установ про відсутність депозиті, відомості про відсутність права власності на рухоме майно тощо.

Так, позивачем/адвокатом не надані докази, які підтверджують те, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає йому сплатити судовий збір.

Враховуючи вказане, у задоволенні клопотання адвоката про звільнення позивачки від сплати судового збору необхідно відмовити.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору в сумі по 1073, 60 гривні за кожну позовну вимогу, який повинно бути сплачено на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Зап.Шевчен/220030101, МФО 899998, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України, Отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя, Рахунок отримувача: UA0008515, призначення - судовий збір.

Позивачем/адвокатом не надано документу, який підтверджував сплату відповідного судового збору за подання відповідної позовної заяви.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185, 260 ЦПК, суддя -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою «АНДА ЕЙР», Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації як відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачці строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова