Справа №464/500/23
пр № 2-з/464/3/23
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
суддя Тімченко О.В.
справа № 464/500/23
учасники справи:
позивач ОСОБА_1
відповідач Військова частина НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2

вимоги: відшкодування упущеної вигоди у вигляді неотриманих реальних доходів заробітної плати

Обставини справи
Позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом в порядку цивільного судочинства, в якому просить:

зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу упущену вигоду у вигляді неотриманих доходів заробітної плати за 12 місяців з урахуванням надбавок та одноразових виплат та вирішення соціально-побутових питань;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну (немайнову) шкоду, що була завдана йому в розмірі 400 000 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

До того ж позивачем подано заяву про забезпечення доказу довідку щодо грошового забезпечення у відповідача.

Мотиви та висновки суду
За ч.1 ст.18 Закону «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, перш за все цивільних, господарських та адміністративних між собою. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до ст.19 ЦПК України (справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби п.2 ч.1 ст.19 КАС України.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Як унормовано ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 сформульовано висновок, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби належать до юрисдикції адміністративних судів.

Спір щодо гарантованого державою грошового забезпечення позивача як військовослужбовця (солдата) військової частини НОМЕР_1 стосується проходження публічної (військової) служби, а тому правовідносини сторін є адміністративно-правовими. Такі вимоги слід вирішувати за правилами адміністративного судочинства.

У ст.21 КАС України врегульовано, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Оскільки вимогу про відшкодування моральної шкоди заявлено разом із вимогою вирішити публічно-правовий спір, а тому всі вимоги позивача належать до юрисдикції адміністративного суду (постанова Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в порядку п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

З урахуванням наведеного слід відмовити у відкритті провадження у даній справі, оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні.

Постановлення даної ухвали не є обмеження у доступі позивача до правосуддя, оскільки останній не обмежений у можливості вирішення спору в порядку адміністративного судочинства.
З огляду на викладене вище подана заява про забезпечення доказів не може також бути розглянута по суті Сихівським районним судом м.Львова. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення доказів повинно здійснюватися виключно судом компетентним розглядати спір по суті.
Оскільки ЦПК України не передбачає вирішення заяви про забезпечення доказів при неналежності справи до певного суду, а тому у даному випадку підлягає застосуванню положення, передбачені ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Підсумовуючи наведене, заяву забезпечення доказів слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження.

Повернути позивачу заяву про забезпечення доказів.

Роз`яснити, що розгляд заявлених вимог віднесено до адміністративної юрисдикції в порядку КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Повне судове рішення складено та підписано 01 лютого 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО