Номер провадження: 22-ц/813/3139/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою суду, серія та номер: 22882/13, виданою 06.09.2013 року, видавник Приморський районний суд м. Одеси.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитор), правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір кредиту № 674-ф03.9/132, на забезпечення якого між сторонами укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості позичальника, кредитор змушений розпочати процедуру звернення стягнення на іпотечне майно. Однак, під час проведення зазначеної процедури, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2013 року по справі № 522/22882/13-ц, накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , та заборону на його відчуження.?

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту залишено без задоволення.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси 25 березня 2014 року, а просить скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2013р., оскільки державний реєстратор приймає документи виключно від учасників справи, в якій накладено арешт.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 15 лютого 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 27 лютого по 03 березня 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 березня 2023 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитор), правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір кредиту № 674-ф03.9/132, на забезпечення якого між сторонами укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення процедури звернення стягнення на іпотечне майно, у зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості позичальника, з`ясовано, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2013 року по справі №522/22882/13-ц, накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , та заборону на його відчуження.?

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається з підстав не заборонених законом, зокрема з правочинів

У силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися за захистом свого особистого майнового права та інтересу, зокрема, шляхом припинення дії, яка порушує право.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №522/22882/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, ухвалою суду від 06 вересня 2013 року по даній справі накладено арешт, зокрема, на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Однак, з матеріалів зазначеної справи, також, вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року, скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2013 року у вигляді арешту на, зокрема, квартиру АДРЕСА_2 , та заборону вчиняти щодо вказаної квартири будь-які дії по її відчуженню.

Ухвала суду набрала законної сили.

Отже, судом першої інстанції правильно з`ясовано, що арешт майна, на який позивач посилається як на причину порушення своїх прав, наразі скасований, а тому підстави для задоволення позову АТ «Альфа-Банк» відсутні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає таке.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2013 року, у вигляді арешту на: квартиру АДРЕСА_2 , та на квартиру АДРЕСА_3 , та заборони вчиняти щодо вказаних квартир будь-які дії по їх відчуженню.

Таким чином, заходи забезпечення позову скасовані судовим рішенням, яке набрало законної сили, ніким оскаржено не було.

У резолютивній частині ухвали вказано, що вказану ухвалу необхідно направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції України для виконання, та сторонам для відома.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2013 року, фактично скасовані. Обов`язок направлення до реєстраційної служби ухвали про скасування заходів забезпечення позову покладено на суд, який виніс таку ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що АТ «Альфа-Банк» не позбавлено можливості звернутись до суду із заявою про отримання копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року та направити судове рішення до державного реєстратора. У випадку відмови державного реєстратора зняти арешт, АТ «Альфа-Банк» може оскаржити вказану відмову у судовому порядку.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк