ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/5/23
Справа №711/1543/21
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
07 лютого 2023 рокум. Черкаси
Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Фетісової Т.Л., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.
секретар Попова М.В.
розглянувши заяву позивача про прийняття додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні майном,
Визнати за позивачем та за відповідачем за кожним окремо в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на частину вказаного вище майна.
Усунути перешкоди в користуванні позивачу житловим будинком з господарськими будівлями у АДРЕСА_2 шляхом вселення позивача до даного житлового будинку та заборони відповідачу чинити їй перешкоди в користуванні майном.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.10.2022 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на обґрунтованість тверджень позивача.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_3 19.12.2022 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24.01.2023 апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.10.2022 змінено в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, вказавши, що об`єктом спільної сумісної власності сторін визнається незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 0,0628 ґа, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий №:03:032:0090.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 за кожним окремо право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 0,0628га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий №:03:032:0090.

У решті рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.10.2022 у даній цивільній справі залишено без змін.

24.01.2023 ОСОБА_1 подала заяву про прийняття додаткової постанови, якою просила стягнути з третьої особи (скаржника) на її користь витрати на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи в розмірі 3000,00 грн.

Так згідно договору про надання правової допомоги від 22.06.2022 та додаткової угоди №02 від 22.06.2022 адвокат Гармаш Н.М. надала позивачу ОСОБА_1 правову допомогу згідно акта приймання-передачі від 22.06.2022 на загальну суму 3000,00 грн. на ведення даної справи в Черкаському апеляційному суді.

Такі ж розміри вартості наданих послуг щодо правової допомоги відображено в розрахунках розміру витрат позивача, понесених при розгляді цієї справи, долучених до поданої заяви, а саме 2500,00 грн. - за підготовку відзиву на апеляційну скаргу та 500,00 грн. - за участь у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та поданого клопотання, апеляційний суд прийшов до такого висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.

Далі, положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що в цій справі заявником обґрунтовано понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн., які є співмірними зі складністю справи та обґрунтовуються наданими доказами.

При цьому, за положеннями ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати розподіляються лише між сторонами у справі, якими є відповідач і позивач, та законом не передбачено винесення рішення суду про стягнення коштів з третіх осіб, відповідно, на користь позивача слід стягнути у відшкодування витрат на правову допомогу при апеляційному перегляді справи 3000,00 грн. з відповідача у справі, який повністю підтримував доводи апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, тим самим задовольнивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді даної справи.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Суддя-доповідач

Судді