Справа № 697/1685/22
Провадження № 2/697/93/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про стягнення середнього розміру заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про стягнення середнього розміру заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернулася з позовом до Канівської спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі.

Згідно з рішенням Канівського міськрайонного суду від 11.02.2022 позов у справі № 697/2360/21 задоволено частково. Судом вирішено визнати протиправним і скасувати наказ Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області від 05.11.2021 № 59-К (з урахуванням наказу № 70-к від 14.12.2021) про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області (зареєстроване місцезнаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 83, ) на користь ОСОБА_1 , судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3500,00 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

В описові частині рішення судом було зазначено про те, що: разом з тим, рішення суду не перешкоджає як позивачу захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову до належного відповідача, так і належному суб`єкту добровільно виконати обов`язок щодо виплати позивачу заробітної плати з дня незаконного відсторонення від роботи до дня фактичного допущення до роботи.

Згідно ухвали Черкаського апеляційного суду у справі № 697/2360/21 від 02.05.2022 судом апеляційної інстанції відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області адвоката Бовшика М.Ю. на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.02.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі.

Позивач, в свою чергу, згідно рекомендованого листа, звернувся до Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області та Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради з пропозицією вирішення питання в досудовому порядку щодо сплати в добровільному порядку розміру понесених судових витрат та розміру середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 по 01.03.2022 в кількості 78 робочих днів у відповідності до рішення суду, яке набрало законної сили. Ця пропозиція відповідачами проігнорована.

В подальшому згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області залишено без задоволення. Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 02.05.2022 залишено без змін.

29.07.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області у цій справі прийнято ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про зміну способу й порядку виконання судового рішення по цивільній справі № 697/2360/21 за позовом ОСОБА_1 до Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії задоволено. Судом прийнято ухвалу змінити спосіб і порядок виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2360/21, застосувавши безспірне списання стягнутих на користь позивача ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3500,00 грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 908,00 грн. з розрахункових рахунків відкритих Відділом освіти виконавчого комітету Канівської міської ради у казначейській службі, на яких розміщені кошти місцевого бюджету Канівської міської ради ОТГ Черкаського району Черкаської області.

Згідно постанови Черкаського апеляційного суду у цій справі від 12.10.2022 апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області залишено без задоволення. Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2022 залишено без змін. Стягнуто з Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області 2481,00 грн. на користь держави судового збору за подачу апеляційної скарги.

Згідно вищевикладеного вбачається, що на даний час встановлено абсолютний характер правовідносин між позивачем та відповідачами. Так має місце відповідна сатисфакція юридичних обставин щодо відшкодування майнової та матеріальної шкоди, яка є заподіяна позивачу внаслідок незаконних та протиправних дій відповідача.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП).

Розпорядником коштів з виплати заробітної плати є відповідач Відділ освіти виконавчого комітету Канівської міської ради. Отже з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута наступна сума: 22679,48 + 16485,39 = 39164,87 грн. / 61 = 642,00 грн. х 78 = 50076,00 грн.

Оскільки встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача, що призвели до того, що на протязі 11 місяців відповідач не бажає визнавати протиправність своїх дій, здійснити виплати заробітної плати, за цих обставин позивач отримала душевні страждання, втратила віру у наступний день, постійно хвилювалася щодо вишукування джерела фінансового забезпечення через те, що умисні неправомірні дії відповідача були створені для протиправного переконання вчинити певні медичні маніпуляції, які несуть в собі пряму шкоду для життя і здоров`я людини. Таким чином, позивач вважає, що враховуючи обставини справи, вимоги розумності, справедливості та виваженості, розмір заподіяної моральної шкоди підлягає визначенню та стягненню з відповідача в розмірі 50000,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради середній розмір заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи в сумі 50076,00 грн.; стягнути з відповідачів Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області в солідарному порядку моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.; стягнути судові витрати з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що після набрання рішенням про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи вона зверталася до обох відповідачів з заявою про виплату їй заробітної плати, але відповідачі проігнорували її звернення, заробітна плата за час її відсторонення не виплачена. Також їй було завдано моральну шкоду, оскільки вона, як вчитель, має відповідну репутацію, а відсторонення від роботи вплинуло на імідж педагога, вплинуло на спілкування з дітьми та батьками. Також їй не виплачена заробітна плата за час відсторонення, хоча вона зверталася як до роботодавця, так і до розпорядника коштів. Також змушена чекати рішення апеляційної та касаційної інстанції. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених в позові. Позивач після набрання рішення про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи звернулася до відповідачів із заявою про виплату заробітної плати, що було проігноровано відповідачами. Позивач була без роботи внаслідок незаконного відсторонення її від роботи, не отримувала заробітної плати, маючи при цьому витрати на проживання та харчування, змушена була звертатися до правоохоронних органів, отримала моральну травму, хвилювалася через невизначеність, відсутність джерел до існування. Відділ освіти виконавчого комітету Канівської міської ради є належним відповідачем, оскільки є самостійним розпорядником коштів, які виділяються на заклад освіти. Також просить не враховувати та повернути письмові пояснення представника відповідачів, оскільки такі містять ознаки прихованого відзиву і не були вручені позивачу та представнику позивача.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що позивач уже зверталася з вимогами про стягнення заробітної плати при вирішенні спору про визнання незаконним наказу про відсторонення її від роботи. Суд розглядав уже ці ж вимоги та відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім того, наказ про прийняття на роботу та відсторонення від роботи видавано саме Канівською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області, а не Відділом освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, до якого пред`явлені вимоги. Також позивач не сплатила судовий збір за розгляд вимоги про стягнення середнього заробітку, яка оплачується судовим збором відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 30.01.2019 № 910/4518/16. Зокрема, відповідно до вказаної постанови стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності та не входить до структури заробітної плати, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. У зв`язку з цим пільга щодо сплати судового збору за такою вимогою не застосовується. Несплата позивачем судового збору за цією вимогою свідчить про неможливість розгляду її судом. Також позивачем наведено розрахунок заробітної плати без урахування податкових зобов`язань. З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 № 761/9584/15-ц має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця, працівник має діяти добросовісно. Заявлена позивачем сума середнього заробітку не відповідає принципу добросовісності, може сприяти незаконному збагаченню та вносить дисбаланс між інтересами сторін. Моральна шкода не може стягуватися в солідарному порядку, має бути розмежована відповідальність. Висновки щодо відшкодування моральної шкоди викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 № 216/3521/16-ц, від 15.12.2020 № 752/17832/14-ц, Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4.

Тягар доказування лежить на сторонах, що також підтверджено і висновками Верховного Суду в справах № 463/3724/18 від 22.09.2021 та № 910/14452/20 від 14.09.2021. Позивачем не доведено факт понесення розладів звичайного устрою життя, співмірності заявленої суми моральної шкоди з розладами звичайного устрою життя. Позовна вимога про стягнення моральної шкоди є недоведеною.

Роботодавцем позивача є Канівська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області, а позов про стягнення середньої заробітної плати та моральну шкоду заявлено до Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, що є надавачем бухгалтерських послуг на підставі договірних зобов`язань та за запитом навчального закладу, який здійснює документування обставин, що є підставою для визначення заробітної плати. В даному випадку Відділ освіти виконавчого комітету Канівської міської ради є неналежним відповідачем. У зв`язку з цим, просить врахувати позицію Верховного Суду в постанові від 30.01.2020 у справі № 762/30025/16-ц та відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до наказу № 59-к від 05.11.2021 Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області Тригуб Ю.В., вчителя англійської мови, відсторонено від роботи з 08.11.2021 у зв`язку з порушенням законодавства України про обов`язковість щеплень від COVID-19 без збереження заробітної плати. Центральній бухгалтерії тимчасово припинити оплату праці ОСОБА_1 з 08.11.2021 на час, фактично витрачений для проходження вакцинування від хвороби COVID-19. Підстава: ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 ОСОБА_4 №225 від 26.10.2021 (а.с.7). Зі вказаним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 08.11.2021, про що свідчить її особистий підпис, також письмово зазначила, що з наказом не погоджується.

Відповідно до наказу № 70-к від 14.12.2021 Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області з метою виправлення технічної помилки, у зв`язку з допущенням якої невірно вказано дату видачі наказу внесено зміни до наказу від 05.11.2021 № 59-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_5 » якими визначити дату видачі наказу 08.11.2021» (а.с.8).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2360/21 від 11.02.2022, яке було залишено без змін та вступило в законну силу 02.05.2022, позов ОСОБА_1 до Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області від 05.11.2021 №59-К (з урахуванням наказу № 70-к від 14.12.2021) про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 , судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3500,00 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн. (а.с.10-20, 25-36).

Відповідно до наказу № 10/к від 28.02.2022 Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області, призупинено дію наказу від 08.11.2021 № 59/к «Про відсторонення від роботи вчителя англійської мови ОСОБА_1 » до завершення військового стану в Україні. Допустити до роботи вчителя англійської мови ОСОБА_1 з 01.03.2022 (а.с.9).

З довідки про доходи, виданої Відділом освіти виконавчого комітету Канівської міської ради № 118 від 24.11.2021 та довідки Пенсійного фонду України форма ОК-7, яка видана ОСОБА_1 , вбачається, що її заробітна плата за останні два місяці перед відстороненням складала 22679,49 грн. (вересень 2021) та 16485,39 грн. (жовтень 2021) (а.с.42-47).

Відповідно до розрахунку середнього заробітку за час відсторонення від роботи без збереження заробітної плати ОСОБА_1 , позивачем визначено середньоденний заробіток у розмірі 642,00 грн. (22679,48 грн. (заробітна плата за вересень 2021 року) + 16485,39 грн. (жовтень 2021 року) : 61 робочий день за два місяці (22 дні у вересні та 20 днів у жовтні 2021 року). Період не виплати заробітної плати з 08.11.2021 по 01.03.2021 складає 78 робочих днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки за розрахунком позивача складає 50076,00 грн. (642,00 грн. х 78 робочих дні = 50076,00 грн.).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України).

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у пункті 10 Постанови від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП України).

Враховуючи, що рішенням суду у справі № 697/2360/21 вимогу позивача про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи, задоволено, - а тому вимога про стягнення на її користь середного заробітку за час вимушеного прогулу також підлягає задоволенню.

При оцінці аргументів представника відповідачів щодо неможливості розгляду позовної вимоги про стягнення середнього розміру заробітної плати у зв`язку з несплатою позивачем судового збору, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу періоду її незаконного відсторонення від роботи - є вимогою про стягнення заробітної плати (ст. 235 КЗпП України) і не підпадає під критерії, визначені ст. 117 КЗпП України, як спеціального виду відповідальності роботодавця при затримці розрахунку при звільненні, за яку сплачується судовий збір на загальних підставах.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 та від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що середній розмір заробітної плати за час незаконного відсторонення працівника від роботи за своїм змістом є заробітною платою, а отже позивач звільняється від сплати судового збору при поданні позову про її стягнення.

При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з пунктів 2, 3, 5, 8 Постанови Kабінету Mіністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно з якими середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

З врахуванням вказаних вимог судом було перевірено та встановлено помилковість наданого позивачем розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.11.2021 по 01.03.2022, який за розрахунком суду є вишим, ніж заявлений позивачем.

Так, за розрахунком суду розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу складає 72735,00 грн, виходячи з таких показників: 22679,48 грн. (заробітна плата за вересень 2021 року) + 16485,39 грн. (жовтень 2021 року) : 42 робочих дні за два місяці (22 дні у вересні та 20 днів у жовтні 2021 року) = 932,50 грн. Період не виплати заробітної плати з 08.11.2021 по 01.03.2021 складає 78 робочих днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки складає 72735,00 грн. (932,50 грн. х 78 робочих дні = 72735,00 грн.

Проте, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства з відповідача Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час його незаконного відсторонення від роботи у розмірі, який заявлений у позові, а саме 50076, 00 грн.

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу III Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року N 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 у справі N 359/10023/16-ц.

Суд також дійшов висновку, що ухвалення судом рішення про визнання наказу про відсторонення від роботи та відмову в задоволенні вимоги про зобов`язання виплатити заробітну плату містить інший предмет спору, ніж той, що розглядається судом, а вимоги пред`явлені до іншого відповідача. У позові, що розглядається позовні вимоги пред`явлені до Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, тоді як попередній спір виник у позивача із закладом освіти. Також у справі № 697/2360/21 суд відмовив у задоволенні вимоги про зобов`язання закладу освіти виплатити позивачу заробітну плату за час її незаконного відсторонення від роботи. Стягнення ж середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відрізняється як за своєю суттю, так і за способом обрахунку від заробітної плати за виконану роботу. У зв`язку з цим вимоги за даним позовом та попередні не є ідентичними, а тому посилання представника відповідачів про неможливість розгляду вимог за даним позовом через те, що подібні вимоги вже пред`являлися, не ґрунтуються на вимогах закону.

Судом встановлено, що особливості здійснення управління та фінансово-господарської діяльності навчальних закладів визначається, зокрема, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про освіту».

Пунктом 1 частини першої статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, повноваження у сфері управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про освіту» в Україні для управління освітою створюються система державних органів управління і органи громадського самоврядування.

Згідно з положеннями частини другої статті 14 Закону України «Про освіту» місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування створюються відповідні органи управління освітою, діяльність яких спрямовується, зокрема, на управління навчальними закладами, що є комунальною власністю.

Місцеві органи управління освітою у здійсненні своїх повноважень підпорядковані місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та відповідним державним органам управління освітою.

Статтями 61 та 63 Закону України «Про освіту» встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. З огляду на чинне законодавство України, в тому числі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», Бюджетний кодекс України, органи місцевого самоврядування через власні рахунки, обслуговують діяльність закладів освіти.

З огляду на наведене, суд доходить до висновку про те, що у своїй діяльності комунальні некомерційні підприємства та установи не наділенні повною самостійною відповідальністю у відносинах з третіми особами, а така відповідальність субсидіарно покладається на органи місцевого самоврядування, у віданні яких перебувають відповідні підприємства або установи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 5023/4388/12.

Договір №б/н від 06.04.2018 укладений між відповідачами підтверджує обов`язок Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради здійснювати своєчасну оплату витрат і необхідних розрахунків, що виникають у процесі виконання плану фінансово-господарської діяльності Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області по бюджетних і позабюджетних коштах з організаціями та окремими фізичними особами в межах сум, профінансованих з Державного та місцевого бюджетів, інших надходжень.

Також з довідки про доходи № 118 від 24.11.2021 та довідки форми ОК-7 застрахованої особи ОСОБА_1 вбачається, що нарахування і виплату заробітної плати позивачу здійснює Відділ освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, який є належним відповідачем за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Що стосується позовних вимог про відшкодування позивачеві відповідачами моральної шкоди, то її доводи про порушення законних прав, яке полягало у невиплаті належних їй грошових сум заробітної плати, - знайшли своє підтвердження. Наявність такого порушення безперечно призвело до моральних страждань, пов`язаних з відсутністю джерел до існування при її відстороненні від роботи, змусило позивача докладати додаткових зусиль для організації життя. Враховуючи, що позивач мала незручності з приводу порушення відносно неї законодавства, позивач хвилювалася, зазнала моральних страждань, а також враховуючи тривалість не проведення повного розрахунку з позивачем, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги у розмірі 3000,00 грн. Вирішуючи питання щодо визначення кола осіб та міри їх відповідальності за завдання моральної шкоди позивачу, суд дійшов висновку про необхідність стягнення моральної шкоди з відповідачів у солідарному порядку, оскільки саме їх спільні дії призвели до такої шкоди.

Зокрема, відсторонення позивача від роботи Канівською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області без збереження заробітної плати та невиплата Відділом освіти виконавчого комітету Канівської міської ради заробітної плати позивачу під час її незаконного відсторонення від роботи, так і після визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи свідчить про взаємопов`язані, сукупні дії та спільну вину відповідачів у завданні моральної шкоди позивачу та їх спільну відповідальність.

Вказаний висновок суду ґрунтується на приписах матеріального права, зокрема ст. 1190 ЦК України передбачає солідарну відповідальність перед потерпілим осіб, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. Право суду визначати відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини пов`язане із поданням такої заяви потерпілим.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на викладене, суд зазначає, що сторони мають рівні права у поданні доказів, доводів та заперечень у спосіб, визначений законодавством. Надання пояснень є правом учасника справи відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України та не може бути обмежене судом. Водночас усні чи письмові пояснення сторони не є доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України чи заявою по суті справи чи з процесуальних питань, а тому у сторони відсутній обов`язок попереднього надання такого пояснення іншим учасникам справи. За таких обставин, доводи представника позивача щодо необхідності повернення письмових пояснень представника відповідачів через їх ненадання стороні позивача є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторона відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку були задоволені судом в повному обсязі, і позивач звільнений від сплати судового збору за її розгляд, з відповідача Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. За розгляд вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Вимога про стягнення моральної була задоволена частково у сумі 3000,00 грн. (6 відсотків), тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відповідній частці, а саме по 29,77 грн. з кожного.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 94, 115, 235, 237-1, 238, КЗпП, ст.ст. 12, 13, 81, 83, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради, Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області про стягнення середнього розміру заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради (, адреса: 19003, Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 49) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , середній розмір заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи в сумі 50076 (п`ятдесят тисяч сімсот шість) гривень. 00 копійок.

Стягнути солідарно з Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради (, адреса: 19003, Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 49), Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області (зареєстроване місцезнаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 83, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради (, адреса: 19003, Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 49) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 29 (двадцять дев`ять) гривень 77 копійок.

Стягнути з Канівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області (зареєстроване місцезнаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 83, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 29 (двадцять дев`ять) гривень 77 копійок.

Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради (, адреса: 19003, Черкаська область, Черкаський район, м. Канів, вул. Шевченка, 49) на користь держави судовий збір у розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2023.

Головуючий Л . О . Колісник