Провадження № 22-ц/801/175/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О.О.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Обертун Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційні скарги представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Байдака Василя Григоровича та представника позивача ОСОБА_3 адвоката Федик Юлії Юріївни

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року, постановлену під головування судді Венгрин О.О., повний текст якої складено 24.11.2022 року,

в справі №127/29233/21

за позовом ОСОБА_3 (позивач)

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (відповідачі)

про виділ 55/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в натурі, про виділ 55/100 часток земельної ділянки,

встановив:

Короткий зміст вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернувся в місцевий суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ 55/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в натурі, про виділ 55/100 часток земельної ділянки.

18 листопада 2022 року представник позивача адвокат Федик Ю.Ю. подала заяву про залишення позову без розгляду.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року позовну заяву залишено без розгляду та стягнуто з позивача ОСОБА_3 на користь відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу по 2000 грн кожному.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 08.12.2022 року представник відповідачів - адвокат Байдак В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати, та ухвалити нове судове рішення про стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на професійну правничу допомогу по 10 000 грн кожному.

29 грудня 2022 року представник позивача - адвокат Федик Ю.Ю. також подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу скасувати в частині стягнення витрати на професійну правничу допомогу та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви відповідачів про стягнення витрат на правничу допомогу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги адвоката Байдака В.Г. полягають в тому, що суд не мав процесуального права зменшувати розмір витрат на правничу допомогу без відповідної заяви позивача.

Доводи скарги адвоката Федик Ю.Ю. полягають у тому, що умовою для стягнення із позивача на користь відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи є наявність факту необґрунтованих дій позивача. В інакшому випадку такі витрати не відшкодовуються.

При цьому, дії позивача є правомірними, доки суд не встановить зворотного. Разом з тим, відповідна заява відповідача та судове рішення з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвоката Байдака В.Г. представника позивача адвокат Хейніс О.Г. заперечував проти її вимог та вказав, що відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відзив на апеляційну скаргу адвоката Федик Ю.Ю. від відповідачів не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційної скаргою адвоката Байдака В.Г., а ухвалою від 23 грудня 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційної скаргою адвоката Федик Ю.Ю., а ухвалою від 11 січня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Байдак В.Г. вимоги своєї апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Проти вимог апеляційної скарги адвоката Федик Ю.Ю. заперечував.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Рябов Д.С. вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Проти вимог апеляційної скарги адвоката Байдака В.Г. заперечував.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду свого не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої одночасно, на підставі поданої адвокатом Байдаком В.Г. заяви, вирішив питання про стягнення із позивача на користь відповідачів витрат понесених ними на правничу допомогу у сумі по 2 000 грн кожному.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає, а тому колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, відповідно до приписів вказаної норми для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Крім того, суд першої інстанції вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на правничу допомогу на підставі поданої заяви, не врахував, що суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору лише у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).

ЦПК України не містить норм, які встановлювали б критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак під зловживанням процесуальними правами законом визначено наступне.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. (п. 2 ч. 2 ст. 44ЦПК України).

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, а доступ до правосуддя забезпечується незалежно від обґрунтованості позову.

Водночас за змістом частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі. Сама по собі відмова від позову не створює необґрунтованості дій позивача.

Так само залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Подання заяви про залишення позову без розгляду само по собі не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з розподілом обов`язку доказування необхідно вказати і довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від: 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18; Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах: від 09 липня 2019 року в справі № 922/592/17, від 21 січня 2020 року в справі № 922/3422/18, від 21 грудня 2020 року в справі № 922/1001/20; Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 21 листопада 2018 року в справі № 820/4347/17, від 18 березня 2020 року в справі № 280/5628/18.

Отже, позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Федик Ю.Ю. скористався своїм правом, подавши заяву про залишення позову без розгляду (а.с. 105).

Разом з тим, заява представника відповідачів адвоката Байдака В.Г. про стягнення з позивача понесених відповідачами судових витрат (а.с. 106) не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, допущення ним зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що унеможливлює задоволення вимог про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Необґрунтовані дії позивача є єдиною підставою для покладення на нього обов`язку компенсувати витрати, що здійснені відповідачем, як це передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Суд першої інстанції на відповідні обставини справи і положення закону уваги не звернув і дійшов помилкового висновку про задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому місцевий суд взагалі не досліджував обставин щодо того, чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов та чи мав протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо, лише обмежившись посиланням на статті 133, 137 ЦПК України.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм процесуального права відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у відповідній частині.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Байдака Василя Григоровича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 адвоката Федик Юлії Юріївни задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року в частині стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 2 000 грн кожному витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні заяви представника відповідачів адвоката Байдака Василя Григоровича про стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн кожному з відповідачів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.М. Стадник
Судді:Ю.Б. Войтко
І.В. Міхасішин