Провадження № 2/161/227/23
У Х В А Л А

31 січня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Гичці М.В.,

за участю представника відповідача (через ВКЗ) - Бардецької Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст експрес" про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2022 позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача.

Ухвалою від 24.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку із повторною неявкою в судове засідання ані позивача, ані представника позивача вирішувалось питання про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача (через ВКЗ) Бардецька Н.І. просила суд залишити позовну заяву без розгляду.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК Україна, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що про судове засідання, призначене на 21 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 повідомлялися судом належним чином. Позивача було повідомлено шляхом направлення смс-повістки, яка була доставлена за її номером телефону 17.11.2022 (а.с.53). Представника позивача було повідомлено під особисту розписку (а.с. 38).

20.12.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що «він буде перебувати за межами міста Луцька». До клопотання жодних доказів поважності причин неявки не додав (а.с.121).

В судовому засіданні 21.12.2022 явка представника позивача визнана судом неповажною.

В судове засідання 31.01.2023 позивач та представник позивача повторно не з`явилися, по невідомій суду причині, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення смс-повістки (а.с.143).

Таким чином, і позивачу і його представнику було достовірно відомо про два останні судові засідання, однак до суду вони не з`явилися.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Так, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 та представник позивача Солтисюк АП. в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином судовими повідомленнями, які направлялись судом за вказаним позивачем в позовній заяві номером телефону, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення, також враховуючи, можливість порушити перед судом клопотання про перенесення розгляду справи або ж проведення розгляду справи поза межами приміщення суду з дотриманням положень статті 212 ЦПК України, на думку суду, зі сторони позивача має місце порушення процесуального обов`язку явки до суду, тому суд визнає повторну неявку позивача та представника позивача в судове засідання неявкою без поважних причин та такою, що унеможливлює розгляд справи, та доходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Також, згідно норм процесуального законодавства, залишення позову без розгляду не є перешкодою для повторного звернення до суду з таким позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст експрес" про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.02.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк