Справа № 352/2238/22
Провадження № 2/352/167/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що його баба ОСОБА_2 була власником та проживала в будинковолодінні АДРЕСА_1 , що мало статус майна колгоспного двору. Свідоцтво про право власності на будинковолодіння баба не отримувала, реєстрація права власності не проводилась. Ринкова вартість спірного будинковолодіння на даний час становить 194182 грн. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 у даному колгоспному дворі проживала одна ОСОБА_2 , яка стала одноосібним власником нерухомого майна, що в цілому належало їй як голові колишнього колгоспного двору. 24.07.1981 баба склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла внукам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних долях. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався. Після смерті баби, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на спірне будинковолодіння. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв позивач як спадкоємець за заповітом у порядку ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Другий спадкоємець за заповітом баби його рідний брат ОСОБА_3 спадщину після смерті баби не прийняв та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Батько позивача ОСОБА_4 , який був спадкоємцем за законом першої черги, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , які б заявили про свої спадкові права, немає. Відсутність правовстановлюючого документа на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачу оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої баби.

Представник позивача адвокат Марущак В. І. у поданій суду заяві просив розглянути справу без участі сторони, позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив розглянути справу без участі свого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що предметом спору в даній справі є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , 1978 року побудови, ринкова вартість якого на даний час становить 194182 грн.

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 рік у дворі проживала одна ОСОБА_2 , яка після набрання чинності Законом України «Про власність» стала одноосібним власником будинковолодіння.

Право власності ОСОБА_2 на вказане будинковолодіння презюмується, воно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась.

24.07.1981 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла своїм внукам позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних долях. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належне їй спірне будинковолодіння. Спадщину після смерті баби прийняв позивач як спадкоємець за заповітом у порядку ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Другий спадкоємець за заповітом спадкодавця рідний брат позивача ОСОБА_3 спадщину після смерті баби не прийняв та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Батько позивача ОСОБА_4 , який був єдиним спадкоємцем за законом першої черги, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., реєстрації підлягали всі будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та розташовані в межах міст і селищ міського типу.

Жодною інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у сільських населених пунктах.

Закон України «Про власність» від 07.02.1991 р. також не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин міг залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документа на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після померлої баби.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123, 525, 534, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітомзадоволити.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 194182 грн у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 24.07.1981 секретарем виконкому Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тисменицька міська рада, м. Тисмениця, вул. Галицька, 17, Івано-Франківськогорайону Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 03.02.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ