КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3009/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

20 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 1 грудня 2022 рокуу справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про поновлення цивільної дієздатності фізичній особі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 грудня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 29 грудня 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, яка не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України

Згідно із пунктом 3 частини четвертої та частини п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави відстрочення оплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави відстрочення оплати судового збору.

За подання апеляційної скарги судовий збір не сплачено, а заявник до апеляційної скарги додала клопотання про відстрочення сплати судового зборув сумі 681,00 грн до вирішення справи по суті.

Обгрунтовуючи це клопотання, ОСОБА_1 зазначила, що є інвалідом третьої групи безстроково та має опікуна ОСОБА_2 , яка на даний час перебуває за кордоном, а вона офіційно працевлаштована, працюючи прибиральницею у школі, але коштів не вистачає, оскільки вимушена самостійно винаймати житло, сплачувати комірне, купувати ліки та самостійно забезпечувати себе необхідним харчуванням та предметами першої необхідності.

Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, у клопотанні про відстрочення оплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження свого незадовільного майнового становища ОСОБА_1 надала апеляційному суду: наказ від 30 вересня 2022 року про її прийняття на роботу на посаду прибиральниці службових приміщень у Спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів № 125 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови; довідку про доходи ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницький район) від 28 грудня 2022 року за період із липня 2022 року по грудень 2022 року у вигляді пенсійних виплат; довідку з Пенсійного фонду України форми ОК-5 від 27 грудня 2022 року з індивідуальними відомостями про розмір її доходу як застрахованої особи за 1999-2022 роки.

Однак, зазначені докази та наявні у них відомості не свідчать про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника, а за обставин отримання нею пенсійних виплат та заробітної плати за офіційним місцем працевлаштування відсутні підстави вважати, що її матеріальний стан є таким, що не дозволяє сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі.

При цьому розстрочення, відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Та обставина, що ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, не може бути єдиною та безумовною підставою для відстрочення оплати судового збору, оскільки суду апеляційної інстанції не надано належних і достатніх доказів, які підлягають оцінці щодо дійсного майнового стану заявника, що перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та/або зменшення судового збору.

Таким чином, наявні в матеріалах справи відомості за відсутності належних і достатніх доказів скрутного матеріального становища заявника, її соціального та фінансового стану, не дає апеляційному суду обґрунтованих підстав відстрочити оплату судового за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі.

Наведене вище відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», щодо його сплати за оскарження незадоволених вимог про поновлення цивільної дієздатності фізичній особі, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

За таких обставин, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відстрочення оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у вказаній справі немає, тому заявнику слід сплатити судовий збір.

Як передбачено пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2021 році згідно вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складав 2 270,00 грн.

За підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, за подання даної апеляційної скарги ОСОБА_1 має сплатити 681,00 грн (454,00 грн х 150%) судового збору.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за а/с ОСОБА_1 на рішення від 1 грудня 2022 року по справі № 753/20946/21, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 1 грудня 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 1 грудня 2022 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко