Справа №718/2451/22
Провадження №2/718/627/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скорейка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.09.2022 року шлюб між сторонами було розірвано, здійснено поділ майна та стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно до їхнього повноліття, починаючи стягнення з 27.06.2022.

Наразі їхнім дочкам виповнилося 18 років, вони проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу Буковинського державного медичного університету та навчається на денній формі навчання за держзамовленням, спеціальність «222» - медицина (магістр), з 01.09.2022 по 31.08.2023. ОСОБА_4 вступила до Буковинського державного медичного університету, є студенткою 1 курсу, та навчається на денній формі навчання за держзамовленням, спеціальність «225 медична психологія (магістр) з 01.09.2022 по 01.08.2023.

Зазначає, що дочки не отримують стипендію, не мають можливості працевлаштуватися, оскільки навчаються на денній формі навчання, у зв`язку із чим не мають змоги себе матеріально забезпечувати придбавати одяг, підручники та канцелярське приладдя, продукти харчування, здійснювати оплату за проїзд. Власних коштів позивачки не вистачає на повноцінне забезпечення навчального процесу дітей, що обумовило причину її звернення до суду з цим позовом.

Вказує, що відповідач працевлаштований та спроможний надати матеріальну допомогу у виді сплати аліментів на утримання їхніх спільних дочок, які продовжую навчання у розмірі по 2 500 грн щомісячно на кожну дитину, з дня подачі позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 08.11.2022 провадження по справі відкрито та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 у період з травня по жовтень 2022 нараховано заробітну плату у розмірі 33 200 грн, податок з доходів фізичних осіб 5 976 грн. На підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання сина у розмірі по 2 000 грн щомісячно до його повноліття. Зазначає, що чинним законодавством встановлено максимальний граничний розмір, який підлягає стягненню із заробітної плати та становить 50 % від її розміру. Враховуючи відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітні дітям, яка є обов`язковою умово для задоволення позову, вважає позовні вимоги незаконними та такими, що ставлять його в скрутне матеріальне становище.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. На адресу суду скеровано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. На адресу суду скеровано заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги відзиву підтримує. Крім того, в заяві також вказано, що він забезпечує дочок продуктами харчування, оплачує комунальні послуги та їхні особисті засоби зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 07.10.2001.

Від спільного шлюбу у них є троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 07.09.2012, НОМЕР_3 від 09.09.2003 та НОМЕР_4 від 05.10.2004.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.09.2022 року шлюб між сторонами розірвано, здійснено поділ майна та стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в розмірі по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно до їхнього повноліття, починаючи стягнення з 27.06.2022.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виповнилось 18 років, на даний час вони є повнолітніми. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Повнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються на денній формі навчання в Буковинському державному медичному університеті.

Із дослідженої судом довідки № 1788, виданої Буковинським державним медичним університетом, слідує, що ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу, та навчається на денній формі навчання за держзамовленням, спеціальність «225 медична психологія (магістр) з 01.09.2022 по 01.08.2023.

Із довідки № 1792 слідує, що ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу Буковинського державного медичного університету та навчається на денній формі навчання за держзамовленням, спеціальність «222» - медицина (магістр), з 01.09.2022 по 31.08.2023.

Таким чином, судом встановлено, що дочки є повнолітніми та продовжують навчання в Буковинському державному медичному університеті, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги з боку батьків.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та перебуває на посаді голови житлово-будівельного кооперативу № 38. За період з травня по жовтень 2022 нараховано заробітну плату у розмірі 33 200 грн, податок з доходів фізичних осіб 5 976 грн.

На підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі по 2 000 грн щомісячно до його повноліття.

Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, та доводи, наведені відповідачем у відзиві, суд виходить із наступного.

Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі -СК України).

Згідно ч. 2ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У судовому засіданні судом були з`ясовані наступні обставини, які в силу приписів статті 182 Сімейного кодексу України мають враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Зокрема, судом встановлено, що відповідач працює на посаді голови житлово-будівельного кооперативу № 38. За період з травня по жовтень 2022 нараховано заробітну плату у розмірі 33 200 грн, податок з доходів фізичних осіб 5 976 грн.

Окрім того, на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі по 2 000 грн щомісячно до його повноліття.

Доказів наявності у власності відповідача майна суду надано не було.

Аргументи позивачки про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі по 2 500 грн на кожну дитину щомісячно, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітніх дочок, оскільки останні потребують матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів.

За таких обставин, суд, слідуючи принципам розумності та справедливості, знаходить, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період навчання в розмірі по 1 500 грн щомісячно до завершення ними навчання, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Згідно з п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

З дослідженого ордеру про надання правової допомоги від 03.11.2022 та договору про надання правової допомоги від 28.10.2022 встановлено, що адвокатом Рендюк Н.В. надається правова допомога ОСОБА_1 у цивільній справі. З акту приймання-передачі наданих послуг встановлено, що адвокаткою Рендюк Н.В. виконано роботу з підготовки позовної заяви. Квитанцією № 1 від 03.11.2022 оплачено 2 000 грн за виконану вищевказану роботу.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184,199 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 264, 274, 275, 279, 280, 281, 282, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі по 1 500 гривень 00 коп. щомісячно з дня подачі позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 31.08.2023 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі по 1 500 гривень 00 коп. щомісячно з дня подачі позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 31.08.2023 року, але не довше ніж досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 2 000 грн витрати на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 30.01.2023.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Кіцманського

районного суду Василь Скорейко

.