Справа № 145/374/16-ц
Провадження №2/145/3/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Маркевич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Агрофірма "Красне" про зобов`язання повернути земельну ділянку шляхом її звільнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,6932 га, за кадастровим номером :02:00210168, що розташована на території Новоміської сільської ради Тиврівського району за межами населеного пункту.

7 лютого 2008 року вона уклала із СТОВ «Агрофірма Красне» договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований Тиврівським відділом реєстрації Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 4 березня 2008 року за №42.

Відповідно до п. 5 Договору строк дії договору оренди складає 5 років з моменту його державної реєстрації. Термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився у березні 2012 році.

Додатковою Угодою від 28 вересня 2012 року продовжено дію договору оренди земельної ділянки від 7 лютого 2008 року із СТОВ «Агрофірма Красне» строком на 10 років. Додаткова Угода до договору оренди земельної ділянки зареєстрована відділом Держкомзему у Тиврівському районі за №03405, про що вчинено запис від 30 вересня 2012 року.

Разом з тим, додаткова Угода від 28 вересня 2012 року про продовження дії договору оренди земельної ділянки із СТОВ «Агрофірма Красне», нею не підписувалась, безумовного волевиявлення та наміру на продовження дії договору вона не має, як власник земельної ділянки має бажання самостійно використовувати землю.

Підпис в додатковій Угоді від 28 вересня 2012 року є підробленим та вчинений

третіми особами. Вважає, що працівники СТОВ «Агрофірма Красне», маючи намір незаконно продовжити оренду земельної ділянки, навмисно підробили підпис в додатковій Угоді.

У листопаді 2015 року вона подала заяву до Тиврівського РВ УМВС у Вінницькій області про вчинення злочину, пов`язаного із підробленням документів та підпису в додатковій Угоді.

4 листопада 2015 року внесено відомості до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань про відкриття кримінального провадження №0000498 за ст. 358 КК України по факту «підробки документів».

В рамках кримінального провадження Вінницьким Науково - Дослідним Експертно -Криміналістичним Центром проведено судову почеркознавчу експертизу, відповідно до висновку якої від 22.01.2016 встановлено, що «підпис у додатковій Угоді до договору оренди земельної ділянки від 07.02.2008, яка укладена 28.09.2012 та зареєстрована у відділі Держкомзему у Тиврівському районі 30.10.2012 за №03404 у графі орендодавець виконанні не ОСОБА_1 , а іншою особою».

Таким чином, підпис в додатковій Угоді від 28 вересня 2012 року про продовження дії договору оренди земельної ділянки із СТОВ «Агрофірма Красне» є підробленим, що в свою чергу призводить до недійсності правочину (договору), який нею не підписувався та порушує її право власності вільно користуватись, володіти та розпоряджатись земельною ділянкою.

Просить визнати недійсною додаткову угоду від 28 вересня 2012 року до договору оренди земельної ділянки від 7 лютого 2008 року, зареєстрованого у державному реєстрі земель за №42 від 4 березня 2008 року, укладену між СТОВ «Агрофірма Красне» і нею та зареєстровану відділом Держкомзему у Тиврівському районні за №03405, про що вчинено запис 30 жовтня 2012 року.

В судовому засіданні 31.01.2017 ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що нею було заявлено вимоги щодо недійсності правочину, проте не заявлено вимогу про застосування наслідків недійсності правочину, які мають полягати у поверненні вказаної земельної ділянки, а тому просить зобов`язати СТОВ «Агрофірма «Красне» повернути їй земельну ділянку площею 2,6932 га за кадастровим номером :02:00210168, що розташована на території Новоміської сільської ради Тиврівського району за межами населеного пункту, право на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05 лютого 2005 року серії ЯД №395316, шляхом її звільнення.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час судового засідання повідомлений у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду у його відсутності не надходило. У попередніх судових засіданнях представники відповідача позов не визнавали, просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Представник третьої особи, відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі, в судове засідання не з`явився, 24.03.2016 подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що в 2012 році в лютому-березні 2012 року йшли селом з ОСОБА_5 , підписували додаткові угоди з населенням, у якого закінчилися договір оренди. ОСОБА_6 покликав жінку, ОСОБА_7 сказала, що довіряє чоловіку підписати додаткову угоду, бо вона неграмотна. Доручень ніяких позивачка не давала. Кошти, допомогу, зерно на току отримував її чоловік, підписував теж.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що також була уповноважена на підписання додаткових угод від підприємства. З ОСОБА_4 приходили до Бучинських, їх було двоє (бабуся та дідусь). ОСОБА_1 сказала чоловіку підписати за неї. Завжди пай отримував чоловік ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 показав, що в 2012 році працював в СТОВ "Агрофірма "Красне"", возив працівників бухгалтерії по оселях, дівчата виплачували кошти населенню за паї. Як ОСОБА_9 давали кошти особисто не бачив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст.25 ЗУ "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

У постанові колегії суддів другої судової палати КЦС від 22.01.2020 у справі №674/461/16-ц зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України Про оренду землі (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Разом з тим у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц Велика палата ВС зазначила: «Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2, 6932 га з кадастровим номером :02:002:0168, що розташованої на території Новоміської сільської ради Тиврівського району за межами населеного пункту, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05 лютого 2005 року серії ЯД №395316 (а.с.7 т.1).

З березня 2008 року до березня 2012 року вказана земельна ділянка перебувала в оренді у СТОВ Агрофірма Красне згідно з договором оренди від 07.02.2008, зареєстрованим у державному реєстрі земель за №42 від 04.03.2008 (а.с.5 т.1). Строк оренди за вказаним договором - 5 років.

30 жовтня 2012 року відділом Держкомзему у Тиврівському районі зареєстровано за № 003405 Додаткову угоду від 28 вересня 2012 року, укладену між СТОВ Агрофірма "Красне і ОСОБА_1 (а.с.6 т.1), згідно якої дію договору оренди було продовжено строком ще на 10 років.

Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи №13-П від 22.01.2016 (а.с.9-10 т.1), проведеної у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000498 щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, підписи на додатковій угоді від 28.09.2012, зареєстрованій відділом Держкомзему у Тиврівському районі 30.10.2012 за № 03405, виконані не ОСОБА_1 .

Також дані обставини щодо підписання додаткової угоди не ОСОБА_1 , а іншою особою, підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суд вважає, що оскільки додаткову угоду від 28 вересня 2012 року до договору оренди земельної ділянки від 7 лютого 2008 року ОСОБА_1 не підписувала, що свідчить про неукладеність цієї угоди, відсутність волевиявлення власника на передачу в оренду земельної ділянки та безпідставність користування відповідачем майном, яке належить позивачу на праві власності, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо повернення їй земельної ділянки підлягають задоволенню

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача 552 грн. сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору (а.с.1 т.1).

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.11, 202, 203, 207, 319, 321, 387, 638 ЦК України, Законом України "Про оренду землі", суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Зобов`язати СТОВ «Агрофірма «Красне» повернути на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,6932 га за кадастровим номером :02:00210168, що розташована на території Новоміської сільської ради Тиврівського району за межами населеного пункту, право на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05 лютого 2005 року серії ЯД №395316 - шляхом її звільнення.

Стягнути зі СТОВ «Агрофірма «Красне» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 552(п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 23 січня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.