Справа № 167/18/23
Номер провадження 2/167/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І.І.,

за участю секретаря судових засідань Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рожищенська територіальна громада Луцького району Волинської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди

встановив:

Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рожищенська територіальна громада Луцького району Волинської області, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 24 травня 2020 року о 00 год 30 хв, в порушення статті 63 Закону України «Про тваринний світ», здійснював підводне полювання із застосуванням горпунної рушниці для підводного полювання шляхом підсвічування на рибогосподарському водному об`єкті р.Конопелька біля с.Носачевичі Рожищенського району. Під час лову 4,5 кг риби, два екземпляри щуки та один екземпляр лина, що на 1,5 кг перевищує добову норму вилову, яка становить 3 кг на одну особу за добу, заподіявши цим шкоду рибним запасам України в розмірі 459 гривень.

Постановою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім того, судовим рішенням постановлено рибу, а саме: 1 екз. щука, 1 екз. лин, які знаходяться в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Волинській області за адресою: 43001, м. Луцьк, вул. Товарова, 11 (квитанція про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у правах про адміністративні правопорушення №139) знищити.

Згідно з довідкою Управління Державного агентства рибного господарства у Волинській області збитки, заподіяні державі грубим порушенням правил рибальства, складають 459 гривень. Розмір збитків визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24 липня 2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд». На даний час завдана шкода відповідачем добровільно не відшкодована.

Враховуючи те, що незаконний вилов риби здійснювався на водоймі - р.Конопелька біля с.Носачевичі Рожищенського району Волинської області, що входить до Рожищенської територіальної громади, саме зазначена громада уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах та кошти на відшкодування завданих збитків у вказаному розмірі слід стягнути до бюджету Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області.

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області 459 гривень майнової шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, та на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області 2481 гривень судового збору.

Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій також просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 24 травня 2020 року о 00 год 30 хв, в порушення статті 63 Закону України «Про тваринний світ», здійснював підводне полювання із застосуванням горпунної рушниці для підводного полювання шляхом підсвічування на рибогосподарському водному об`єкті р.Конопелька біля с.Носачевичі Рожищенського району. Під час лову 4,5 кг риби, два екземпляри щуки та один екземпляр лина, що на 1,5 кг перевищує добову норму вилову, яка становить 3 кг на одну особу за добу, чим порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ».

Вказані обставини знайшли своє відображення в Протоколі про адміністративне правопорушення №001162 від 24 травня 2020 року.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 17 липня 2020 року (справа №167/717/20), яка набрала законної сили, відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень з конфіскацією незаконно добутих водних живих ресурсів.

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, вина ОСОБА_1 є доведеною, проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено.

Відповідно до статті 40 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.

Згідно наданого Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних ресурсів здійсненого на підставі Такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 459 гривень.

Сторонами по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає його достовірним.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Крім того, статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.

Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб`єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач незалежно від притягнення його до адміністративної відповідальності зобов`язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому з відповідача підлягає стягненню заподіяна шкода у розмірі 459 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2481 гривень необхідно повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 1240,50 грн, а 1240,50 грн стягнути з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст.10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рожищенська територіальна громада Луцького району Волинської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області 459 (чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень майнової шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок судового збору.

Повернути Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області з державного бюджету 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 02 лютого 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області: адреса місцезнаходження: 43001 Волинська область Луцький район м. Луцьк вул. Товарова, 11, .

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рожищенська територіальна громада Луцького району Волинської області, адреса місцезнаходження: вул. Незалежності, 60, м. Рожище Луцький район Волинська область, 45101, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий І. І. Сіліч