Ухвала

Іменем України

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 707/274/22

провадження № 61-58ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича, стягувач - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С. В. (далі - Черкаський ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ)).

В обґрунтування скарги зазначала, що вона (боржниця) та ОСОБА_1 (стягувач) з 07 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09 березня 2021 року розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею і перебуває на її утриманні.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до неї про припинення стягнення аліментів на утримання дочки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 на його користь, посилаючись на те, що його дитина, на яку він сплачує аліменти, проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вказувала, що 27 червня 2022 року старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюком С. В. на підставі виконавчого листа № 707/274/22 від 22 червня 2022 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, відкрито виконавче провадження № 69298126.

27 червня 2022 року вона відкрила рахунок для зарахування аліментів на ім`я неповнолітньої дитини. В цей же день вона сплатила частину аліментів за період з січня до травня 2022 року у сумі 6 550,00 грн. 28 червня 2022 року нею здійснено доплату аліментів за період січень - лютий 2022 року у сумі 4 500,00 грн.

28 червня 2022 року звернулася із заявою до Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) з вимогою зарахувати вказані суми грошових коштів, як аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 . До заяви додала копії квитанцій про сплату аліментів.

14 липня 2022 року вона доплатила на розрахунковий рахунок дочки ОСОБА_3 аліменти за квітень-травень 2022 року у сумі 4 000,00 грн та аліменти за червень 2022 року в сумі 4 000,00 грн.

Вказувала, що 15 липня 2022 року надала до Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) квитанції про сплату аліментів за квітень-травень 2022 року та за червень 2022 року, а також клопотання про зарахування цих коштів як аліментів із вимогою здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів.

01 серпня 2022 року отримала розрахунок заборгованості аліментів за виконавчим листом № 707/274/22, згідно якого її заборгованість за аліментами на утримання дитини за період з 31 січня 2022 року до 01 серпня 2022 року становить 20 233,70 грн. У розрахунку зазначені, але не враховані, квитанції від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року.

Вважала, що діями старшого державного виконавця Нагорнюка С. В. порушені її права, оскільки аліменти сплачуються нею регулярно. Просила врахувати, що дитина не проживає зі стягувачем.

Враховуючи викладене, просила суд: визнати незаконним розрахунок заборгованості аліментів за виконавчим листом № 707/274/22, що виданий 22 червня 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області за № 16624/1, сформований старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюком С. В. Зобов`язати старшого державного виконавця Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюка С. В. провести повторний розрахунок заборгованості аліментів за виконавчим листом № 707/274/22, виданим 22 червня 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області, з урахуванням наданих нею квитанцій про сплату аліментів за період із січня 2022 до серпня 2022 року.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюка С. В. задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюка С. В., вчинені в межах виконавчого провадження від 27 червня 2022 року № 69298126 щодо незарахування грошових коштів в розмірі 19 050,00 грн, сплачених ОСОБА_2 , як аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно квитанцій від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року. Визнано незаконним розрахунок заборгованості за аліментами від 01 серпня 2022 року № 16624/1, сформований старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюка С. В. Зобов`язано старшого державного виконавця Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюка С. В. здійснити перерахунок загального розміру заборгованості боржниці ОСОБА_2 зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження від 27 червня 2022 року № 69298126, відкритого на підставі виконавчого листа від 22 червня 2022 року № 707/274/22, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, з урахуванням наданих боржницею квитанцій про сплату аліментів від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року на загальну суму 19 050,00 грн.

29 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у цій справі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 05 грудня 2022 року. На підтвердження зазначеного надано відповідні докази: копію супровідного листа апеляційного суду; копію конверту апеляційного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені обставини, зокрема, отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 05 грудня 2022 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що квитанції про сплату грошових коштів від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 рокує неналежними доказами, тому що, вказують на те, що були сплачені не йому, як цього вимагає постанова про відкриття виконавчого провадження № 69298126 та виконавчий лист від 22 червня 2022 року № 707/274/, виданий Черкаським районним судом Черкаської області, а на картковий рахунок дитини, який відкритий боржницею, тому вона сама і розпоряджається цим рахунком.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Встановлені судами обставини

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дочки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Припинено з 31 січня 2022 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року у справі № 707/999/21. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 січня 2022 року і до її повноліття.

22 червня 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області виданий виконавчий лист № 707/274/22.

Постановою старшого державного виконавця Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Нагорнюка С. В. від 27 червня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69298126.

Платниця аліментів ОСОБА_2 27 червня 2022 року уклала із Публічним акціонерним товариством Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АВТ КБ «ПриватБанк») угоду про відкриття на ім`я дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківського рахунку типу «Картка Юніора» і розпочала здійснення грошових переказів на вказаний банківський рахунок.

За змістом копій квитанцій від 27 червня 2022 року № Р24АС3307 на суму 6 550,00 грн, від 28 червня 2022 року № Р24АС9314 на суму 4 500,00 грн, від 14 липня 2022 року № Р24А41899 на суму 4 000,00 грн, від 14 липня 2022 року № Р24А58802 на суму 4 000,00 грн, суди дійшли висновку, що ОСОБА_2 перераховувалися кошти, як аліменти, за період січень-травень 2022 року (з доплатою аліментів за січень-лютий 2022 року, квітень-травень 2022 року), та за червень 2022 року на рахунок доньки. Із призначення зазначених платежів чітко прослідковується, що вказані кошти були сплачені саме, як аліменти.

28 червня 2022 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) з вимогою зарахувати сплачені нею суми коштів, як аліменти на утримання дитини, додавши до заяви копії квитанцій про сплату аліментів від 27 червня 2022 року та від 28 червня 2022 року. Однак, вказана заява залишена старшим державним виконавцем Нагорнюком С. В. без реагування.

15 липня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) з клопотанням про зарахування коштів, сплачених нею на картковий рахунок дитини, як аліментів відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі № 707/274/22, із вимогою здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 69298126, з врахуванням доданих до цього клопотання копій квитанцій від 27 червня 2022 року, від 28 червня 2022 року та від 14 липня 2022 року.

01 серпня 2022 року ОСОБА_2 отримала розрахунок заборгованості аліментів за виконавчим листом № 707/274/22, згідно якого її заборгованість за аліментами на утримання дитини за період з 31 січня 2022 року до 01 серпня 2022 року становить 20 233,70 грн.

В підтвердження факту, що ОСОБА_2 продовжує належним чином виконувати свої обов`язки по утриманню дочки, останньою надані копії дублікатів квитанцій від 08 серпня 2022 року № Р24А134051296D16983 на суму 4 000,00 грн та від 10 серпня 2022 року № Р24А140123592D41257 на суму 2 350,00 грн, а також копії чеків про придбання косметичних засобів та одягу.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суди виходили з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог, вказавши, що власником карткового рахунку, на який здійснювалося перерахування грошових коштів ОСОБА_2 , є донька. З призначення платежів прослідковується, що такі сплачені як аліменти, однак не взяті до уваги державним виконавцем. Стягувачем не надано належних доказів у підтвердження того, що кошти, перераховані на картковий рахунок дочки, сплачувалися на виконання інших, ніж аліменти, зобов`язань.

Такий висновок судів попередніх інстанцій є обґрунтованим з огляду на таке.

Нормативно-правове обґрунтування

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIII)).

Частиною першою статті 18 Закону України № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами, у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (стаття 3 Закону України № 1404-VIII).

Статтею 15 Закону України № 1404-VIII визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Згідно статті 74 Закону України № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

За змістом частин третьої, четвертої статті 71 Закону України № 1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

На сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача (частина четверта статті 19 Закону України № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки Верховного Суду

В контексті розглядуваної справи підставою звернення ОСОБА_2 зі скаргою до суду на дії державного виконавця є безпідставне не зарахуванні коштів, сплачених, як аліменти, та неправильність розрахунку заборгованості.

27 червня 2022 року ОСОБА_2 відкрила картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я неповнолітньої дочки для зарахування аліментів, сплачених на її утримання.

З урахуванням наведеного, судами встановлено, що у неповнолітньої дитини є власний банківський рахунок, куди ОСОБА_2 здійснювала перерахування аліментів, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підтвердження перерахування коштів боржницею надано належним чином засвідченні копії квитанцій про сплату грошових коштів в якості аліментів на утримання доньки, які стягнуті на підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі № 707/274/22. Надані квитанції містять інформацію про цільове призначення цих коштів, дату їх сплати та зарахування; у наданих квитанціях міститься інформація про періоди, за які такі кошти сплачені.

Водночас, судами встановлено, що будь-яких доказів на спростування мети сплати боржницею вказаних коштів, як аліментів, ні стягувачем, ні державним виконавцем не надано. Навпаки, стягувач у своїх письмових поясненнях від 09 вересня 2022 року не заперечував факт відкриття ОСОБА_2 у фінансовій установі рахунку на ім`я доньки та перерахування нею коштів на її утримання.

Тож, суди дійшли обґрунтованого висновку, що вказані обставини свідчать про наявність правових підстав для зарахування зазначених грошових коштів у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 69298126 та визначення дійсного стану розрахунку боржниці перед стягувачем. ОСОБА_2 сплачувала аліменти, на підтвердження чого нею надано копії квитанцій із зазначенням платежу («аліменти»), проте державним виконавцем ці кошти у розрахунок заборгованості не включені.

Доводи касаційної скарги про те, що квитанції про сплату грошових коштів є неналежними доказами, оскільки сплачені не стягувачу, а на картковий рахунок дитини, є необґрунтованими з огляду на те, що власником карткового рахунку, на який здійснювалося перерахування грошових коштів боржницею, є дочка. Крім того, квитанції про зарахування коштів на картковий рахунок дитини містять інформацію про цільове призначення цих коштів, дату їх сплати коштів та зарахування; у квитанціях міститься інформація про періоди, за які такі кошти були сплачені, в тому числі, за періоди дійсно проживання дитини з батьком (з січня 2022 року по травень 2022 року).

Доводи касаційної скарги про те, що боржниця сама розпоряджається рахунком, відкритим на ім`я дочки, є голослівними, оскільки на підтвердження зазначеного не надано доказів, а судами попередніх інстанцій не встановлено таких обставин.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (стаття 179 Сімейного кодексу України).

Оскільки власником карткового рахунку, на який здійснювалося перерахування грошових коштів боржницею є дочка стягувача, квитанції про зарахування коштів на картковий рахунок дитини містять інформацію про цільове призначення цих коштів, будь-яких доказів на спростування мети сплати боржницею вказаних коштів, як аліментів, ні стягувачем, ні державним виконавцем не надано, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення скарги ОСОБА_2 .

Підсумовуючи, Верховний Суд у цій справі дійшов переконання, що висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, застосовано правильно, суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки правильне застосування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича, стягувач - ОСОБА_1 , відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний