Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/514/22
Провадження № 2/670/27/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з надвірними спорудами (домоволодіння) по АДРЕСА_1 . За життя позивач склала заповіт, яким все своє майно заповіла чоловіку позивача ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_4 після відкриття спадщини помер, не встигнувши її оформити. На час його смерті разом із ним за однією адресою були зареєстровані позивач та їх дочка ОСОБА_5 , яка однак фактично з 2010 року там не проживала та в силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України не може вважатися такою, що прийняла спадщину. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 та частину спадкового майна переоформила. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння вона не має можливості, так як правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності) відсутні. Саме з цих підстав нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

03.10.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11.11.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, у якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутність.

Представник Зіньківської сільської ради Кедись А.І. у судове засідання не з`явився, але надіслав письмове клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечує.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.06.2012 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 підтверджується: довідкою старостату с. Адамівка Зіньківської сільської ради № 370 від 16.08.2022 року з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки, згідно якої будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , був побудований 1970 року та його власником була ОСОБА_3 (а.с. 13); довідкою старостату с. Адамівка Зіньківської сільської ради № 371 від 16.08.2022 року, згідно якої станом на 1991 рік та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно заповіту від 21.02.2007 року, посвідченого секретарем Адамівської сільської ради за реєстровим № 127, ОСОБА_3 усе своє майно заповіла ОСОБА_4 (а.с. 65), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.07.2012 року, а тому не встиг оформити свої спадкові права за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Відповідно до довідки Зіньківської сільської ради № 890 від 16.08.2022 року ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований і проживав за адресою АДРЕСА_2 і на день смерті склад сім`ї його був наступний: ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_5 дочка. Вказане підтверджується і даними з погосподарської книги з інформацією про склад сім`ї ОСОБА_4 на день його смерті за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 100), наданих листом відповідача за № 1056 від 12.12.2022 року.

Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 28.06.1970 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.2012 року зареєстрованим в реєстрі за № 2940 (а.с. 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_5 також є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала зі ОСОБА_4 на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого с. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, що підтверджується матеріалам спадкової справи № 25-2013 щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України кожен із спадкоємців за законом, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , має право на 1/2 частки спадщини.

Реалізувати своє право на оформлення спадкових прав на будинок позивач не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на нерухоме майно, що належало ОСОБА_3 , що підтверджується повідомленням про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори Паляниці Л. № 14/02-14 від 06.09.2022 року.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року (надалі Інструкція), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до п. 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України (01.01.2004 року) та законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, ОСОБА_3 належало право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 відповідно до законодавства, чинного на час його виникнення.

Згідно з експлікацією приміщень до плану індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 21) загальна площа приміщення становить 42,9 кв. м., із них житлова площа 39,5 кв. м.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що померлій ОСОБА_3 , спадкоємцем якої був ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини після її смерті, а позивач є одним із двох спадкоємців першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не може отримати спадщину через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 321, 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1261, 1267, 1268 ЦК України за ОСОБА_1 необхідно визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 321, 392, 1261, 1267, 1268, 1276 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 закону України від «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, керуючись ст.ст. 12, 81, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Зіньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 42,9 кв. м. із них житловою площею 39,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне найменування сторін:

1. Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

2. Відповідач Зіньківська сільська рада, ідентифікаційний код 04402965, місце знаходження: с. Зіньків, вул. Писаренка, 46, Хмельницький район Хмельницька область.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А.Мамаєв