Єдиний унікальний номер 725/4215/22
Номер провадження 2/725/581/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н. В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебуває вищевказана цивільна справа, яка призначена до підготовчого судового засідання.

22.12.2022 року на адресу суду надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Згідно наданої до суду мирової угоди, за позивачем ОСОБА_1 має бути визнано право власності на наступне майно:

- нежитлові приміщення літ.Г1, загальною площею 3067,30 кв.м., клерувальне відділеня літ.Г1, загальною площею 1701,00 кв.м., клерувальне відділеня літ.Г.3, загальною площею 12,30 кв.м., складу літ.Д, загальною площею 2439,10 кв.м., огорожі 1, які розташовані по адресі АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 просили затвердити дану мирову угоду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та надану сторонам мирову угоду дійшов висновку, що дана мирова угода, на умовах запропонованих сторонами, затвердженню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Так, відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь - якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Верховний Суд, неодноразово висловлювали правову позицію щодо підстав для визнання недійсною угоди, вчиненої з порушенням заборони на її відчуження (постанови ВСУ від 25.05.2016 року у справі №6-605цс16, від 31.05.2017 року у справі №6-599цс17, від 01.02.2017 у справі №6-648цс16, від 24.05.2017 у справі №6-640цс17).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди вбачається, що сторони по справі намагаються шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід права власності на нерухоме майно, а саме, на нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 , тобто умови мирової угоди не направлені на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на нерухоме майно, тоді як предметом спору, за яким укладена мирова угода, було стягнення боргу за договором позики.

Оскільки, судом встановлено, що зазначене вище нерухоме майно не було предметом спору, підстави для затвердження мирової угоди відсутні.

Також, суд звертає увагу сторін,що при вирішенні питання щодо визнання мирової угоди, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема, щодо переходу права власності на нерухоме майно.

При цьому, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно убачається, що згідно ухвали Першотравневого районного суду від 10.12.2021 року у справі № 725/7256/21 накладено арешт на нежитлові приміщення літ.Г1, загальною площею 3067,30 кв.м., клерувальне відділеня літ.Г1, загальною площею 1701,00 кв.м., клерувальне відділеня літ.Г.3, загальною площею 12,30 кв.м., складу літ.Д, загальною площею 2439,10 кв.м., огорожі 1, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 , й відповідно відомостей про скасування даного арешту в матеріалах справи відсутні. При цьому, наявність арешту на вищевказане нерухоме майно в рамках розгляду цивільної справи може свідчити про існування спору щодо вищевказаного нерухомого майна, а тому укладення морової угоди шляхом переходу права власності на вищевказане нерухоме майно до позивача може призвести до порушення прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Таким чином, суд вважає, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону так як умови мирової угоди залежать від інших обов`язкових факторів, таких як: оформлення нерухомого майна з державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, укладеної в межах даної справи.

Отже, в даному випадку суд не вбачає підстав для визнання даної мирової угоди, оскільки її умови не стосуються предмету спору, яким є право на стягнення грошових коштів, а стосуються нерухомого майна, а саме зазначених вище нежитових приміщень.

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Зважаючи на те, що умови мирової угоди повинні нести зобов`язальний характер для сторін, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, однак викладені умови мирової угоди суперечать закону та суд, у разі задоволення такої мирової угоди, вийде за межі предмету позову, що може призвести до порушення права чи охоронювані законом інтересів інших осіб, укладена мирова угода у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики затвердженню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.207,260,352-354,ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Продовжити розгляд справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало