КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/9586/21 Головуючий у І інстанції Якимець О.І.
Провадження №22-ц/824/2245/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києвіна рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2022 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - Позивач) звернувся із позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), в якому просив зобов`язати Відповідача укласти з Позивачем договір найму житлового приміщення № 6 в гуртожитку сімейного типу при 14-ДПРЧ Подільського районного управління ГУ ДСНСН України у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 5, в редакції, що додається до позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що, на підставі протоколу комісії з культопобутових питань УПО ГУВС в м. Києві (правонаступник - ГУ ДСНС у м. Києві) від 03.10.1993 № 5а, ОСОБА_2 (чоловік відповідача) було надано для тимчасово проживання однокімнатне житлове приміщення № 6 у гуртожитку сімейного типу при 14 - ДПРЧ по АДРЕСА_1 на сім`ю з 2 осіб, проте ордер на вселення Позивачем не видавався.

08 жовтня 2020 року до Позивача надійшла заява від Відповідача щодо укладення договору найму житлового приміщення.

Зі змісту заяви позивачу стало відомо про смерть чоловіка Відповідача - ОСОБА_2 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Будівля АДРЕСА_1 , розташована у комплексі Державної пожежної рятувальної частини 14 - ДПРЧ Подільського районного управління Головного управління ДСНС України у м. Києві та перебуває на балансі позивача і належить йому на праві оперативного управління.

З метою відповіді на звернення Відповідача щодо укладання договору найму та приведення відносин щодо користування приміщенням АДРЕСА_3 у відповідності до норм чинного законодавства, Позивачем на адресу Відповідача направлено листи з 2 екземплярами договорів найму житлового приміщення.

Станом на дату звернення до суду Позивачем відповіді від Відповідача не отримано.

Таким чином, позивач вважав, що Відповідач порушила не тільки порядок користування житловою площею у гуртожитку, але й перешкоджає належному використанню житлового приміщення № 6 в гуртожитку при 14-ДПРЧ Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги Позивач зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 61 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс). На думку позивача, аналіз змісту статті 61 Кодексу та постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 №498 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками» в сукупності дає підстави зробити висновок про обов`язок користувача жилої площі у гуртожитку державної форми власності укласти договір найму жилого приміщення на підставі отриманого ордеру.

Крім того, апелянт посилається на порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції у зв`язку із прийняттям доказів, поданих відповідачем з недотриманням процесуального порядку та неправильною оцінкою зібраних по справі доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідач ОСОБА_1 заперечує проти її задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скарги. Зазначила, квартира АДРЕСА_3 відноситься до числа службових, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач зареєстрована у спірному житлі разом зі своїм сином, який неодноразово звертався до ГУ ДСНС у м. Києві із заявою про укладення з ним договору найму спірного житлового приміщення, однак безрезультатно. Наразі в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №758/17106/21 за позовом ОСОБА_3 до ГУ ДСНС у м. Києві про визнання наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києвісвого представника для участі у судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги не направило. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причин відсутності представника Позивача апеляційний суд не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Позивача, що не з`явився, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Онопрієнко С.О. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, підтримавши позицію Відповідача, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам процесуального закону відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу №5а від 03.10.1993 комісії з культпобутових питань УПО ГУВС в м. Києві (правонаступник - ГУ ДСНС України у місті Києві) померлому чоловіку відповідача - ОСОБА_2 , який працював начальником караулу ДПРЧ - 14, надано однокімнатну квартиру №6 при ДПРЧ - 14, на сім`ю з 2 осіб (арк.спр.16, 17).

Відповідно до ст. 118 ЖК Української PCP, яка діяла на час надання померлому ОСОБА_2 службової квартири, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Отже, службовим жилим приміщенням визнається жиле приміщення, яке включене до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

На підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 31 грудня 1980 року № 1812 «Про затвердження актів на прийняття в експлуатацію будинку пожежної частини Подільського району по АДРЕСА_1 », управлінню пожежної охорони УВС Київського міськвиконкому передано на баланс пожежну частину Подільського району по вул. Нижньоюрківській, 5 (арк.спр.5).

Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.10.2007 №1542 будівля АДРЕСА_1 здавалась як гуртожиток при 14-ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві (арк.спр.7).

14 - ДПРЧ Подільського районного управління Головного управління ДСНС України у м.Києві є структурним підрозділом Головного управління і знаходиться в підпорядкуванні позивача без статусу юридичної особи. Таким чином, жиле приміщення 6 гуртожитку сімейного типу при 14-ДПРЧ Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві по вул. Нижньоюрківській, 5 є у державній власності та знаходиться на балансі Позивача.

Встановлено також та не заперечувалося учасниками справи, що договір найму житлового приміщення з померлим чоловіком відповідача ОСОБА_2 . Позивачем не укладався.

Після смерті чоловіка Відповідач 08 жовтня 2020 року звернулася до позивача з письмовою заявою (вх.№6126) про укладення з нею договору найму спірного жилого приміщення (арк.спр.18).

Відповідно до довідки від 07.07.2021 (арк.спр.20) на зазначену заяву Позивачем підготовлено та надіслано листи від 11.11.2020 №7101-5930/018 (лист повернуто 20.12.2020 у зв`язку із закінченням терміну зберігання, арк.спр.12) та від 16.04.2021 №7101-2330/018 (арк.спр.14-15).

До зазначених листів Позивач згідно додатків долучав договір найму житлового приміщення та надсилав такий на адресу Відповідача із проханням про підписання договору.

Однак такий договір Відповідачем підписаний не було.

Крім того, в запереченнях наданих суду і в судових засіданнях Відповідач зазначила, що такий договір зараз вона не вважає за потрібне укладати, оскільки вважає, що Позивач має укласти договір найму житлового приміщення з її сином, який висловив таке бажання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що положення ч. 1 ст. 61 ЖК Української PCP не містять обов`язку укладати договір найму жилого приміщення.При цьому суд врахував принцип свободи волевиявлення сторін щодо укладення договору та вибору контрагентів, відсутності обов`язку на укладення договору найму житла, а також заперечення Відповідача щодо укладення такого договору із Позивачем.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 810 ЦК України підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Оскільки житло, яке займає відповідач разом зі своїм сином, є об`єктом державної власності, то до вказаних правовідносин застосовуються положення ЖК Української PCP.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Однак, виходячи з меж здійснення цивільних прав (ст. 13 ЦК України) у випадках, передбачених законом, реалізація абсолютного права на свободу волевиявлення щодо укладення договору може бути обмежена іншим суб`єктивним правом - вимагати укладення такого договору.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ЦК України не містить такого способу захисту права як спонукання до укладення договору. Хоча законодавець зазначає, що перелік способів захисту не є вичерпним, адже суд може захистити цивільне право та інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України), цей спосіб захисту опосередковує позовні вимоги про зобов`язання укласти договір.

Разом з тим, при вирішенні питання про зобов`язання відповідача укласти договір, необхідно виходити з положень ст. 635, 648, 649 ЦК України.

Отже, за законом можливе спонукання до укладення договору за рішенням суду за умови виникнення переддоговірного спору з таких підстав:

- обов`язковість укладення договору прямо передбачена законом;

- укладення договору випливає з попереднього договору;

- укладення договору передбачене будь-яким іншим договором;

- укладення договору випливає з умов мирової угоди, затвердженої судом.

Під укладенням договору на підставі закону розуміється імперативне застереження про це в законі (що охоплює і підзаконні нормативно-правові акти). Відсутність такого застереження зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання укласти договір з огляду на порушення ст. 19 Конституції, згідно з якою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом. Важливо, що така обумовленість у законі має бути виписана в імперативній формі з прямою вказівкою на обов`язок відповідної сторони укласти договір.

Обов`язковість укладення договорів встановлюють, зокрема, Закони України «Про оренду державного та комунального майна», «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» тощо.

За змістом статей 128, 129 ЖК України підставою для вселення на жилу площу у гуртожиток є спеціальний ордер, що видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі спільного рішення адміністрації та відповідного профспілкового комітету.

Частиною першою статті 130 ЖК України визначено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою, другоюстатті 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до пункту 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, у редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди, користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування.

В той же час, ні положення статті 61 ЖК Української PCP, ні глави 4 цього Кодексу не містять обов`язку укладати договір найму жилого приміщення із особами, які проживають у гуртожитках.

Правильність висновків суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовано.

Апеляційний суд також вважає правильним зазначити наступне.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про обґрунтованість позовних вимог.

Звертаючись до суду із позовом, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві не зазначило, в чому полягає порушення прав Позивача у зв`язку із не укладенням Відповідачем договору найму житлового приміщення. Позивачем також не наведено доводів, у зв`язку із чим вони на полягають на укладенні такого договору саме з Відповідачем ОСОБА_1 , в той час, як її син - ОСОБА_3 , який також проживає та зареєстрований у спірному житловому приміщенні, висловив бажання укласти договір найму з Позивачем.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються колегією суддів у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києвізалишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.