Справа № 308/6543/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2023 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дергачової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорнак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 01.05.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І., та позичальником ОСОБА_1 був укладений договір кредиту-поруки № 178/1, згідно з яким отримано кредитні кошти у розмірі 50000 грн. (річний процент 45 %; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 01.05.2008 до 30.04.2011.

Зазначає, що відповідач порушила свої зобов`язання (п. п. 1.1, 2.2, 2.3 договору) та кредитна заборгованість станом на 06.07.2020 згідно з договором кредиту-поруки № 178-1 від 01.05.2008 (згідно з плановою датою закриття кредиту 30.04.2011 відсотки зупинені) становить 85760,47 грн., з яких: по тілу кредиту 41876,35 грн.; по відсотках за користування кредитом 43884,12 грн.

Представник позивача зауважує, що ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами договору кредиту-поруки і згідна з цими умовами, в яких, зокрема, строк позовної давності встановлений тривалістю в десять років. Вказані умови підтверджені підписами відповідача на кожному аркуші договору кредиту-поруки, примірник якого нею отримано, про що свідчить власноручний підпис позичальника.

На підставі викладеного, просить суд стягнути на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 85760,47 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у дане судове засідання не з`явився, при цьому голова правління кредитної спілки ОСОБА_2 подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Скочиляс Г.М. у дане судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 01.05.2008 між Ужгородською філією № 1 КС «Тур`я» та ОСОБА_1 , поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , був укладений договір кредиту-поруки № 178/1, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 50000 грн. зі сплатою 45 % річних, терміном на 36 місяців з 01.05.2008 до 30.04.2011.

Умовами договору кредиту-поруки № 178/1 від 01.05.2008 передбачено, зокрема, що: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 % річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором (п. 1.3); розрахунок (графік платежів) зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3 договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2).

Згідно з п. 1.2 договору кредиту-поруки кредит, визначений пунктом 1.1 договору, надається терміном на 36 місяців з 01.05.2008 до 30.04.2011. Зазначені строки можуть бути змінені за взаємною письмовою згодою сторін, яка може бути оформлена як у вигляді заяви позичальника на ім`я керівника спілки, погодженої з поручителем, так і у формі відповідного додатку договору.

Як вбачається із наданих позивачем документів, зазначені в договорі строки не були змінені сторонами.

За змістом п. 8.1 договору кредиту-поруки № 178/1 від 01.05.2008 сторони узгодили встановлення десятирічного строку позовної давності.

Із карточки платежів згідно з договором кредиту-поруки вбачається, що позичальник ОСОБА_1 порушила свої зобов`язання за договором і допустила заборгованість, яка станом на планову дату закриття договору 30.04.2011 становить 85760,47 грн., з яких: тіло кредиту 41876,35 грн.; відсотки за користування кредитом 43884,12 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору кредиту-поруки позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту і сплачувати відсотки за користування ним.

ОСОБА_1 не надавала своєчасно кредитній спілці грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у картці платежів по гривневому кредиту, копія якої приєднана до матеріалів справи.

Таким чином, у порушення умов договору кредиту-поруки, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачі порушують зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За змістом ст. ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема і щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

При цьому відповідно до ст. ст. 1048, 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін календарною добою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 2 ст. 631 ЦК України), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані в ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Після закінчення строку кредитування відсутні підстави для нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування.

У даному випадку, сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування.

Матеріалами справи встановлено, що 01.05.2008 сторони уклали договір, в якому погодили термін кредитування 36 місяців, тобто до 30.04.2011, кредитні кошти у національній валюті у розмірі 50000 грн., які позичальник зобов`язалася повернути зі сплатою відсотків у розмірі 45 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відтак, у межах строку кредитування до 30.04.2011 відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами.

У порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором кредиту-поруки не виконано.

Умовами договору встановлено щомісячну сплату процентів за кредитом у розмірі 45 % річних до 30.04.2011.

У даних спірних правовідносинах заборгованість, в тому числі, і по відсотках (відсоткова ставка обчислена у розмірі 45 % річних) нарахована позивачем за 36 місяців, тобто до 30.04.2011 (закінчення строку кредитування), що підтверджується карточкою платежів згідно з договором кредиту-поруки № 178/1 від 01.05.2008 станом на 06.07.2020.

Це відповідає висновкам, які наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 14-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020 у справі № 298/131/17.

Правильність нарахування заборгованості неповернутої суми кредиту в сумі 85760,47 грн., з яких: тіло кредиту 41876,35 грн.; відсотки за користування кредитом 43884,12 грн., жодними доказами не спростовано, а тому заборгованість у вказаному розмірі є доведеною.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором кредиту-поруки № 178/1 від 01.05.2008, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з неї на користь позивача заборгованості в сумі 85760,47 грн. з яких: тіло кредиту 41876,35 грн.; відсотки за користування кредитом 43884,12 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 136, ст. 141 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн., оскільки позивачем останній не був сплачений при зверненні до суду та сплата судового збору згідно з ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у даній справі від 20.07.2020 була відстрочена до ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 136, 141, 223, 258, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», , що знаходиться за адресою: вул. Фединця, 62, вул. Ужгород, Закарпатська область, заборгованість за договором кредиту-поруки № 178/1 від 01.05.2008 в сумі 85760 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 47 коп. з яких: тіло кредиту 41876,35 грн.; відсотки за користування кредитом 43884,12 грн.

Стягнути з Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» на користь держави судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Позивач:

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я», , що знаходиться за адресою: вул. Фединця, 62, вул. Ужгород, Закарпатська область.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 січня 2023 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова