Справа № 274/4810/22 Провадження № 2/0274/301/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
25.01.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 20.05.2020 р. № 20/05/20-4 (в редакції додаткової угоди від 23.11.2021 р. № 4) у розмірі 229 824,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики від 20.05.2020 р. № 20/05/20-4 та додаткову угоду від 23.11.2021 р. № 4 до нього, за умовами яких другий отримав від першого у борг 172 210,50 грн. (еквівалент 6 390,00 доларів США за курсом продажу АТ КБ "ПриватБанк" станом на 23.11.2021 р.), що підтверджується розпискою від 23.11.2021 р., та зобов`язався повернути кошти до 20.05.2022 р. за курсом продажу АТ КБ "ПриватБанк", здійснюючи їх повернення частинами. Зобов`язання з повернення позики ОСОБА_3 виконав частково, повернувши 17 658,27 грн., що за курсом продажу АТ КБ "ПриватБанк" дорівнює еквіваленту 630,00 доларів США., а тому має борг у розмірі 229 824,00 грн., що за курсом АТ КБ "ПриватБанк" станом на 05.09.2022 р. складає 5 760,00 доларів США.
ОСОБА_3 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив, проте від нього надійшла заява від 21.01.2023 р., у якій він зазначає, що просить розглядати справу за його відсутності, заперечень на разі не має (а. с. 59).
Судом з`ясовано, що між Фоміним (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) підписано договір позики від 20.05.2020 р. № 20/05/20-4 та додаткову угоду від 23.11.2021 р. № 4 до нього, відповідно до умов яких, зокрема, Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 172 210,50 грн., що є еквівалентом 6 390,00 доларів США за курсом продажу в АТ КБ "ПриватБанк", встановленим на момент укладення договору, в свою чергу Позичальник зобов`язується повернути позику частинами згідно графіку до 20.05.2022 р., загальна сума у гривнях, що підлягає поверненню, має відповідати 6 390,00 доларів США за курсом їх продажу в АТ КБ "ПриватБанк", сума позики отримана Позичальником від Позикодавця до моменту підписання договору в повному обсязі (а. с. 14 15, 16 17).
ОСОБА_3 також написано розписку від 23.11.2021 р., згідно з якою він отримав позику від ОСОБА_1 у сумі 172 210,50 грн., що є еквівалентом 6 390,00 доларів США за курсом продажу в АТ КБ "ПриватБанк", встановленим на момент укладення договору, зобов`язується повернути її ОСОБА_1 в строк до 20.05.2022 р. (а. с. 18).
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладено договір позики грошових коштів, на підставі якого перший передав у власність другого грошові кошти у розмірі 172 210,50 грн., що є еквівалентом 6 390,00 доларів США за курсом продажу в АТ КБ "ПриватБанк", встановленим на момент укладення договору, а другий зобов`язався повернути ці грошові кошти першому до 20.05.2022 р., загальна сума у гривнях, що підлягає поверненню, має відповідати 6 390,00 доларів США за курсом їх продажу в АТ КБ "ПриватБанк".
Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язання з повернення ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики ОСОБА_3 виконав частково, повернувши 17 658,27 грн. що за курсом продажу АТ КБ "ПриватБанк" дорівнює еквіваленту 630,00 доларів США.
Доказів, які б спростовували ці обставини, ОСОБА_3 не подав, а зі змісту його заяви від 21.01.2023 р. випливає, що заперечень проти позову він не має (а. с. 59).
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що ОСОБА_3 має перед ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 229 824,00 грн., що за курсом АТ КБ "ПриватБанк" станом на 05.09.2022 р. (39,90 грн. за 1 долар США, а. с. 20) складає 5 760,00 доларів США.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 8 298,24 грн. (сплачений за подання позову судовий збір (2 298,24 грн., а. с. 7, 8) та витрати на правову допомогу(6 000,00 грн., а. с. 21 22, 23, 24, 25)).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 20.05.2020 р. № 20/05/20-4 (в редакції додаткової угоди від 23.11.2021 р. № 4) у розмірі 229 824,00 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 8 298,24 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут