Справа № 134/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Отіча В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом повернення земельної ділянки з чужого незаконного користування з одночасним припиненням іншого речового права щодо оренди земельної ділянки,

встановив:

Адвокат Варцаба С.А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» (далі СТОВ «Довжок») про усунення перешкод у користуванні майном шляхом повернення земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6053 га, кадастровий номер :04:001:0364.

18 вересня 2013 року позивачка та СТОВ «Довжок» уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала СТОВ «Довжок» належну їй земельну ділянку в оренду строком на 5 років.

Однак в 2020 році позивачка дізналась, що строк оренди належної їй земельної ділянки продовжено ще на 10 років на підставі Додаткової угоди б/н від 02 квітня 2018 року, про існування якої їй не було відомо і яку вона із відповідачем не укладала. Продовження дії договору оренди суперечить волі позивачки та порушує її право на вільне користування належним їй майном.

Оскільки Додаткова угода до договору оренди землі від 02 квітня 2018 року позивачкою не укладалася та не підписувалася, тому просить захистити її порушене право.

Ухвалою судді від 06 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглянути за правилами загального позовного провадження. Окрім того, за клопотання представника позивачки витребувано з архіву Крижопільського районного суду Вінницької області цивільну справу № 134/1600/20.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 січня 2022 року у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду від 04 квітня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

13 травня 2022 року ухвалою суду постановлено зобов`язати позивачку ОСОБА_1 надати суду вільні зразки підпису. Окрім того, за клопотанням представника позивачки змінено формулювання питання, поставленого на вирішення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року постановлено направити матеріали цивільної справи разом із наданими позивачкою вільними зразками підпису експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової почеркознавчої експертизи згідно ухвали суду від 31 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року з метою вирішення клопотання судового експерта провадження у даній цивільній справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року відповідача зобов`язано надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду оригінал Додаткової угоди від 02 квітня 2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Довжок» щодо оренди земельної ділянки площею 1,6053 га з кадастровим номером :04:001:0364.

03 жовтня 2022 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача щодо витребуваного доказу, де вказано, що відповідачем було надано суду даний доказ під час розгляду цивільної справи № 134/1600/20, оскільки ОСОБА_1 раніше вже зверталася до суду з позовом стосовно земельної ділянки площею 1,6053 га з кадастровим номером :04:001:0364, яка перебуває в оренді СТОВ «Довжок». Таким чином, СТОВ «Довжок» вже виконало вимогу суду, яка полягала в необхідності надати оригінал додаткової угоди від 02 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 02 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

13 грудня 2022 року до суду надійшло повідомлення від Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали Крижопільського районного суду від 14 червня 2022 року щодо проведення судової почеркознавчої експертизи без виконання.

В судове засідання 16 січня 2023 року сторони не з`явилися.

Від представника позивачки адвоката Варцаби С.А. через систему «Електронний суд» надійшла заява, у якій він просить судове засідання провести у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Також просить здійснити розподіл судових витрат, докази на підтвердження яких будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки представника відповідача в судове засідання суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6053 га, кадастровий номер :04:001:0364, яка розташована на території Соколівської сільської ради Крижопільського (на даний час Тульчинського) району Вінницької області.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 року ОСОБА_1 передала СТОВ «Довжок» вказану вище земельну ділянку в строкове платне користування на 5 років. Право оренди за даним договором зареєстровано 31 жовтня 2014 року, номер запису про інше речове право 7540033.

Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 січня 2012 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазською Н.В. за р.№ 8-42, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 293495284 від 31 грудня 2021 року.

Судом також встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, № 293495284 від 31 грудня 2021 року, державним реєстратором реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюком С.А. було зареєстровано пролонгацію іншого речового права - оренди за СТОВ «Довжок» по укладеному між ним та ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 року, строком на десять років, на підставі додаткової угоди б/н від 02 квітня 2018 року.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

Згідно ч. 5 ст. 126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованої відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно змісту позовної заяви, позивачка, обґрунтовуючи заявлені в цій справі вимоги, посилається на те, що додаткову угоду від 02 квітня 2018 року до договору оренди землі від 18 вересня 2013 року із відповідачем СТОВ «Довжок», згідно якої строк оренди належної їй земельної ділянки продовжено ще на 10 років, вона не підписувала, у неї відсутній примірник даного правочину, на підтвердження своїх доводів стороною позивачки заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Оригінал вказаної додаткової угоди відповідачем не наданий та у матеріалах справи відсутній.

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року за клопотанням сторони позивачки у відповідача СТОВ «Довжок» витребовувався оригінал додаткової угоди від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Довжок» щодо оренди земельної ділянки площею 1,6053 га, кадастровий номер :04:001:0364.

Однак, на виконання вищевказаної ухвали суду оригінал оспорюваної додаткової угоди суду не було надано.

13 грудня 2022 року до суду надійшло повідомлення від Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали Крижопільського районного суду від 14 червня 2022 року щодо призначення судової почеркознавчої експертизи без виконання в зв`язку з ненаданням оригіналу додаткової угоди від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 року.

Жодні поважні та об`єктивні причини, що перешкоджали відповідачу СТОВ «Довжок» надати суду оригінал додаткової угоди від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 року для проведення почеркознавчої експертизи, суду не повідомлені.

Судом встановлено, що під час розгляду цивільної справи № 134/1600/20 (номер провадження 2/134/28/2021) відповідач надав суду оригінал Додаткової угоди від 02 квітня 2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 21 вересня 2013 року, однак з матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки був укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Довжок» 18 вересня 2013 року, а не 21 вересня 2013 року, відтак для належного проведення призначеної судом експертизи відповідачу необхідно було надати оригінал Додаткової угоди від 02 квітня 2018 року до Договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Довжок», саме від 18 вересня 2013 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Також, у ч. 10 ст. 84 ЦПК України передбачено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги факт ухилення відповідача СТОВ «Довжок» від надання на вимогу суду оригіналу додаткової угоди, що унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи, в зв`язку з чим ухвала про призначення експертизи була залишена експертом без виконання, суд приходить до висновку, що у даній справі відповідач не спростував доводів позивачки про те, що оспорювана додаткова угода від 02 квітня 2018 року до договору оренди землі від 18 вересня 2013 року не була підписана нею, відповідно і відсутність її волевиявлення на укладання оспорюваної додаткової угоди до договору оренди землі.

На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

В оцінці застосування положень статей 203, 205, 215, 229233, 627, 638 ЦК України та статей 14, 15, 18 Закону України «Про оренду землі» за подібних правовідносин Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (пункт 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Так, Велика Палата Верховного Суду у даній постанові констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Закон визначає право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Таке право власника забезпечується за допомогою негаторного позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що використання земельної ділянки ОСОБА_1 відповідачем здійснюється без належної правової підстави, порушення прав ОСОБА_1 як власника позбавляє її можливості вільно розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, тому в порядку усунення перешкод позивачці у здійсненні права власності на належну їй земельну ділянку СТОВ «Довжок» має повернути позивачці належну їй земельну ділянку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З огляду на викладене, суд також дійшов висновку про припинення іншого речового права - права оренди (номер запису про інше речове право: 7540033) СТОВ «Довжок» щодо належної позивачці земельної ділянки площею 1,6053 га, кадастровий номер :04:001:0364, що зареєстроване державним реєстратором реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюком С.А., оскільки термін дії договору оренди землі від 18 вересня 2013 року закінчився 31 жовтня 2019 року. Отже, на даний час СТОВ «Довжок» утримує та користується належною позивачці земельною ділянкою без жодних правових підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 в зв`язку із розглядом даної справи понесла витрати по сплаті судового збору в сумі 726 грн. 40 коп.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому зі СТОВ «Довжок» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 726 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним їй майном, шляхом повернення земельної ділянки площею 1,6053 га, кадастровий номер :04:001:0364, з чужого незаконного користування від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» з одночасним припиненням іншого речового права № 7540033 (спеціальний розділ) щодо оренди земельної ділянки площею 1,6053 га, кадастровий номер :04:001:0364.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 726 грн. 40 коп. (сімсот двадцять шість гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довжок», місце знаходження: с. Савинці, вул. Молодіжна, 23, Гайсинського району Вінницької області, .

Суддя