Справа № 487/7084/15-ц
Провадження № 6/489/17/23
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Сухно А.В.,

без участі учасників справи, належно повідомлених про її розгляд,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивував тим, що згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020 ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за виконавчими листами. Заявник зазначає, що сама по собі несплата заборгованості не свідчить про ухилення від виконання рішення суду. ОСОБА_1 зазначає, що він не ухиляється від виконання зобов`язання, а не може виконати з об`єктивних та непереборних підстав - відсутність доходу та тяжкий матеріальний стан. Єдиним джерелом доходів у заявника є допомога, яку він отримує по догляду за особою з інвалідністю 1 групи, а також гуманітарна допомога від благодійних організацій. Однак ОСОБА_1 зазначає, що він не має можливості користуватись вищевказаними коштами, оскільки на його рахунки накладено арешт органами ДВС. Також зазначав, що він вчинив дії, спрямовані на комунікацію з органами державної виконавчої служби - подав Декларацію про свій майновий стан та документи на підтвердження догляду за особою з інвалідністю І групи. Обмеження у праві виїзду за межі України позбавляє не тільки ОСОБА_1 , але і особу, за якою він здійснює догляд, права покинути межі країни та перебувати у безпечному місці за її межами у період військової агресії Російської Федерації проти України, що негативно впливає на стан особи з інвалідністю. Крім того вказував на те, що 18.10.2022 через військову агресію РФ проти України будинок, в якому він мешкав, зазнав пошкоджень внаслідок попадання ракетного снаряду, через що його квартира потребує ремонту. ОСОБА_1 просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2022 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 в призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього 09.01.2023 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Крім того, направлена на його адресу судова кореспонденція двічі повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Від представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.01.2023 надійшли письмові пояснення щодо заявлених ОСОБА_1 вимог, відповідно до яких вважає його доводи про скасування обмеження у праві виїзду за межі України необґрунтованими та безпідставними; просить відмовити у скасуванні ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020 у справі № 487/7084/15. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що боржнику ОСОБА_1 відомо про наявність в нього заборгованості, проте будь-яких дій, спрямованих на її погашення, боржник не вчиняє. Представник заінтересованої особи зазначає, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , а також два автомобіля: Mazda, д/н НОМЕР_1 , Honda, д/н НОМЕР_2 . Пояснення боржника про те, що вказані автомобілі вибули з його власності, не підтверджені жодними доказами. Крім того зауважив, що ОСОБА_1 не надано державному виконавцю декларацію про майновий стан боржника. На його переконання ненадання ОСОБА_1 інформації про майновий стан та про місцезнаходження його майна свідчить про ухилення від виконання рішень судів, які набрали законної сили. Також звертали увагу на те, що у своїй заяві ОСОБА_1 не зазначає, з якою метою він має намір виїхати за межі України і чи взагалі має намір повернутися.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у наданих ним поясненнях зазначав, що працівники управління здійснюють свої повноваження дистанційно за межами адміністративної будівлі відділу, що унеможливлює прибуття державного виконавця в судове засідання.

Представник стягувача ПАТ КБ «Приват Банк» 06.01.2023 направив на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання на більш пізню дату у зв`язку з розглядом Банком питання про реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 та з метою забезпечення дослідження усіх обставин справи, яке протокольною ухвалою суду від 09.01.2023 було задоволено. Проте станом на час розгляду питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у судовому засіданні 06.02.2023 ані стягувачем, ані боржником не повідомлено про результати розгляду питання про реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 , відзиву ПАТ КБ «Приват Банк» не подано.

Враховуючи викладене, та те, що сторони виконавчого провадження та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с.210-212), суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, встановив наступні обставини.

18.02.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено заочне рішення, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № NKKVAK13360001 від 24.03.2008 у розмірі 25 030,03 дол. США, що еквівалентно 550 160 грн. 06 коп., а також судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за виконавчими листами № 487/7084/15-ц, 2/487/291/16, виданими 25.03.2016 Ленінським районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 550 160,06 грн. та судового збору в сумі 3 654,00 грн.; № 2-1412/1314/2012, виданого 10.08.2012 Заводським районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «Мегабанк».

Згідно довідки переселенця № 5139- ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 15868 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також Довідки ОСББ «Новозаводська 4, Миколаїв» від 28.10.2022 квартира АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , зазнала пошкоджень віконних та балконних склопакетів внаслідок попадання ракетного снаряду 18.10.2022.

У відповідності до Довідки Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського р-ну Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 08.12.2022 за вих. №1176 ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує допомогу на догляд за особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.08.2022.

Згідно Висновку ЛКК КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» № 128 від 08.12.2022 ОСОБА_3 є інвалідом І групи внаслідок психічного захворювання, потребує постійного стороннього догляду.

22.12.2022 ОСОБА_1 подав до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) декларацію про свій майновий стан та пояснення щодо зареєстрованого на нього майна. Згідно Податкової декларації про майновий стан і доходи загальний річний оподаткований дохід ОСОБА_1 за 2022 рік склав 36 000,00 грн. (а.с. 180, 181).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави. Кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

В п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зазначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом - до виконання зобов`язань.

Таким чином, закон пов`язує тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не з фактом наявності невиконаних зобов`язань, а з фактом ухилення від їх виконання.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна неявка за викликом державного виконавця; письмове неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, діюче законодавство України передбачає можливість тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України у разі ухилення від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надав державному виконавцю відомості про отримувані ним доходи, у тому числі про майно, яким він володіє; з`являвся до органу ДВС; надавав державному виконавцю пояснення про майно, яке зареєстровано за ним на праві власності; письмово повідомляв про обставини, які перешкоджають йому добровільно виконати свої зобов`язання (а.с.180-187).

Враховуючи вищевикладене та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Відповідно наявні підстави для скасування тимчасового обмеження щодо нього у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , закордонний паспорт серія/номер НОМЕР_4 , застосоване на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2020 року ( справа № 487/7084/15, провадження № 6/489/219/20).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.02.2023.

Суддя Г.А. Микульшина