Дата документу 25.01.2023 Справа № 336/6867/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6867/22 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/525/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду про встановлення факту смерті, зацікавлена особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В обґрунтування заяви вказано, що його, ОСОБА_1 , матір`ю є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Оріхів Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про його народження, де в графі мати записана « ОСОБА_2 », яке видане 01 березня 1993 року виконкомом Нестерянської с/ради Оріхівського району Запорзької області, актовий запис № 3. ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З 03 березня 2022 року територія села Нестерянка Пологівського району Запорізької області знаходиться під тимчасовою окупацією. Тому його мати ОСОБА_2 з 03.03.2022р. по 09.03.2022р. постійно перебувала в підвальному приміщенні, а ввечері 09.03.2022р. вона піднялася до квартири. Ранком 10.03.2022р. у неї трапився інсульт (відняло мову, паралізувало ліву руку та ногу). Медичних працівників в селі не було, медичну допомогу їй не змогли своєчасно надати, вивезти в м. Оріхів для лікування не дозволяли окупанти. ІНФОРМАЦІЯ_2 орієнтовно об 11 годині ОСОБА_2 померла вдома. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 поховали односельці на цвинтарі в с. Нестерянка, так як у нього як сина не було можливості поїхати на окуповану територію та поховати матір.

У зв`язку з тим, що село Нестерянка Запорізької області на даний час тимчасово окуповане і там відбуваються активні бойові дії, ніяких документів про смерть матері у нього немає.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для державної реєстрації смерті матері, де йому на підставі ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» було усно відмовлено у проведенні даної реєстрації.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити, встановивши факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Оріхів Запорізької області.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що отримати лікарське свідоцтво про смерть матері апелянт не мав можливості, оскільки село перебуває в зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим жодні лікарні не працюють. ОСОБА_1 вважає, що доказом смерті його матері є акт встановлення смерті, який складений комісією у складі старости Нестерянськоого округу Андрієшиною А.В., директора Нестерянського с-БК філіал Н. Онищенко, сусідки ОСОБА_3 . Інших доказів на підтвердження цього факту отримати неможливо.

До судового засідання апеляційного суду 25 січня 2023р. з`явився заявник ОСОБА_1

Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у письмовій заяві просив розглянути справу в апеляційному суді за відсутності представника.

Відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності зацікавленої особи.

В ході апеляційного розгляду справи апелянтом ОСОБА_4 заявлено клопотання про допит в якості свідка його брата ОСОБА_5 , який зазначений у акті як особа, яка проживала на час смерті ОСОБА_2 разом із нею, яке було задоволено апеляційним судом.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення свідка ОСОБА_5 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Нестерянської с/ради Оріхівського району Запорізької області 01.03.1993р., батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

В якості доказів заявником також долучено копію паспорту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_2 , довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у АДРЕСА_1 , копію паспорту заявника та витяг з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання, актуальний станом на 17.10.2018 року (а.с. 3-5, 7-8).

Окрім цього, долучено оригінал Акту встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , який складено комісією у складі старости Нестерянського старостинського округу Андрієшиною А.В., директором Нестерянського сБК - філіалу Онищенко Н.М., жителем села ОСОБА_8 (а.с. 9).

Повноваження Андрієшиної А.В. підтверджуються долученою в ході апеляційного розгляду, наданою на запит апеляційного суду, копією рішення Оріхівської міської ради Запорізької області від 18 грудня 2020 року № 3 про затвердження Андрієшиної А.В. на посаду старости с. Нестерянка, Нестерянського старостинського округу Оріхівської міської ради. Та на акті міститься мокра печатка виконавчого комітету Оріхівської міської ради, Пологівського району Запорізької області.

Згідно зі змістом вказаного акту, з 03.03.2022 року територія с. Нестерянка Пологівського району знаходиться під окупацією РФ. ОСОБА_2 з 03.03.2022 року по 09.03.2022р. постійно перебувала в підвальному приміщенні, ввечорі 09.03.2022 року вона піднялася до квартири. Наранок 10.03.2022р. в неї стався інсульт (відняло мову, паралізовано ліву руку та ногу). Медичних працівників в селі не було, медичну допомогу їх не змогли вчасно надати, вивезти в м. Оріхів на лікування не дозволили російські окупанти. ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно об 11.00 годині їм повідомили, що ОСОБА_2 померла. При її огляді було встановлено, що дихання не було, пульс не прослуховувався. На момент її смерті разом з нею проживав її син - ОСОБА_5 .

В акті також зазначено, що медсестра Нестерянської АЗПСМ ОСОБА_10 була повідомлена про смерть ОСОБА_2 . У зв «язку з відсутністю мобільного зв`язку в селі Нестерянка, не малось можливості повідомити правоохоронні органи.

З урахуванням всього вище зазначеного, комісією в акті встановлено факт смерті гр. ОСОБА_2 за вказаних обставин та у вказаний період.

В ході апеляційного розгляду справи були надані пояснення свідком ОСОБА_5 , який пояснив, що є рідним братом заявника ОСОБА_1 по матері, та на момент смерті проживав разом з померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що напочатку березня 2022р. у зв`язку із окупацією села його матір ховалась у підвалі, а коли вийшла назовні, то в неї стався напад, але лікарні не працювали, а виїхати до м. Оріхів не було можливості. Через п`ять днів, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2, матір померла та зазначив, що матір поховав особисто. Лікарське свідоцтво про смерть не отримав з огляду на вказані вище обставини. Також свідок повінстю підтвердив обставини складання Акту встановлення факту смерті ОСОБА_2 . Після цього він виїхав з с. Нестерянка до м. Запоріжжя.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано суду достатніх доказів, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 у певний час, у певному місці і за певних обставин (довідка про захоронення, дозвіл на поховання; витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрат по похованню з відповідних ритуальних служб, фотокартки, тощо).

При цьому, суд визнав Акт встановлення факту смерті ОСОБА_2 , складений директором Нестерянського с-БК філіалу, сусідкою та посвідчений старостою Нестерянського старостинського округу, недостовірним та недостатнім доказом у підтвердження факту смерті особи у певний час та за певних обставин, адже зазначені особи не мають будь-яких повноважень на встановлення подібних фактів, не є медичними працівниками, щоб взагалі констатувати смерть особи.

Окрім цього, заявником не доведено підстав для встановлення факту смерті в судовому порядку, оскільки не надано доказів відмови органу РАЦС у видачі свідоцтва про смерть.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану такого факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та/або окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює право-

суддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного

стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно з п. ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до частин 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визначених законодавством України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами у їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Зокрема, Європейський суд у рішенні, яке ухвалено 18 грудня 1996 року у справі

«Лоізіду проти Туреччини», зазначив, що презумпція, закладена у статті 1 Конвенції, мо-

же обмежуватися винятковими обставинами, зокрема коли державі не дають змоги здійснювати свої повноваження на частині її території. Це може бути наслідком військової окупації збройними силами іншої держави, яка ефективно контролює зазначену територію, військових дій або повстання, дій іноземної держави на підтримку створення сепаратистської держави на території зазначеної держави.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Оріхівський район Запорізької області та утворено Пологівський район Запорізької області.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 29 квітня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75, територія Оріхівської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області перебуває у тимчасовій окупації.

В подальшому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік).

Згідно із Переліком с. Нестерянка Оріхівської міської територіальної громади є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 04 березня 2022 року, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування.

З огляду на вищевикладене, заявник був позбавлений можливості отримати документи, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , а також будь-які лікарські довідки про смерть.

Посилання суду першої інстанції на відсутність документальної відмови органу РАЦС у видачі свідоцтва про смерть є необґрунтованими.

Так, відповідно до вимог статті 318 ЦПК України щодо змісту заяви про встановлення факту смерті, у ній має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази про підтверджують цей факт.

Всі вказані обставини зазначені у заяві ОСОБА_1 та є очевидним, що органи РАЦС не зареєструють факт смерті його матері ОСОБА_2 лише за наявності в нього на руках самого лише Акту.

Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021року, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у заявника є об`єктивні перешкоди.

Колегією суддів встановлено, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 на території с. Нестерянка, Пологівського району Запорізької області, тобто частини України, яка є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 04 березня 2022 року відповідно до Переліку.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, колегія суддів дійшла до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Нестерянка Пологівського району Запорізької області на підставі акту, складного за участі та посвідчення повноважним старостою Андрієшиною А.В. та засвідченого мокрою печаткою Пологівського району Запорізької області.

Колегія зазначає, що наданий суду Акт встановлення факту смерті, який складено комісією у складі старости Нестерянського старостинського округу Андрієшиною А.В., директора Нестерянського сБК - філіалу Онищенко Н.М., жителя села ОСОБА_8 хоч і не має юридичної сили, проте дозволяє встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. Разом з тим, в ході апеляційного розгляду свідком ОСОБА_5 , який на час вказаних в акті подій проживав у с. Нестерянка разом із матір`ю ОСОБА_2 та здійснив її поховання, були підтверджені обставини, викладені у Акті встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що повномасштабна військова агресія російської федерації проти України розпочалася 24 лютого 2022 року, і наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, слід застосувати аналогію закону та відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться воєнні (бойові) дії/перебувають у тимчасовій окупації/оточені (блоковані), підлягає до негайного виконання.

Частиною другою статті 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до пункту 15 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

З а таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті матері.

Керуючись ст. ст. 293, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Нестерянка Пологівського району Запорізької області, Україна.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2023 року

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова