Справа № 129/3017/22
Провадження по справі № 2/129/261/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без учасників справи в підготовчому судовому засідання за правилами загального позовного провадження в місті Гайсині цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Гуравської Валентини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

21.11.2022 р. до суду подано позов, в якому представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,6785 га, кадастровий номер :02:007:0108, розташовану на території колишньої Зятківецької сільської ради, тепер Гайсинської міської ради Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та стягнути із позивачки на користь відповідача 5678 грн. компенсації вартості 1/8 частини вищезазначеної земельної ділянки; свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки розміром 1,6785 га кадастровий номер :02:007:0108, розташована на території колишньої Зятківецької сільської ради, тепер Гайсинської міської ради Вінницької області призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за життя належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 029942, виданого Гайсинською районною державною адміністрацією 05.11.2002 р., з урахуванням роз`яснень наданих листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відділом у Гайсинському районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах; спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом є позивач, крім неї спадкоємцями на обов`язкову частку за законом був чоловік померлої (батько позивачки) ОСОБА_4 , який за життя спадщину прийняв, подавши 13.06.2013 р. до Гайсинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; син померлої та спадкоємець за законом ОСОБА_2 , який відмовився від прийняття спадщини 13.06.2013 р. подавши нотаріусові заяву про відмову від прийняття спадщини; дочка померлої та спадкоємиця за законом ОСОБА_5 , яка 11.06.2013 р. подала до Гайсинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_2 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняв спадщину ( в тому числі і на те майно, яке ОСОБА_4 успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ), частка якого у спірній земельній ділянці становить 1/8. ОСОБА_1 вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 01.11.2022 р. державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори своєю постановою за вих. № 1228/02-31 відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки в матеріалах спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , що посвідчені посадовою особою органу місцевого самоврядування, посвідчені в порушення вимог ст.9 Закону України «Про нотаріат» щодо встановлених обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, а також оскільки у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище чоловіка до та після реєстрації шлюбу значиться як ОСОБА_6 та прізвище дружини після реєстрації шлюбу значиться як ОСОБА_7 , а в свідоцтві про смерть вказано ОСОБА_3 , тоді як по матеріалах вищевказаної спадкової справи наявна заява про відмову від прийняття спадщини, яка має розходження у прізвищі особи, що відмовилась від прийняття спадщини, а тому враховуючи вищезазначені недоліки свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно не може бути видане, у зв`язку із чим позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

Представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала повністю, справу просив розглядати у її та позивача відсутність (а.с.63).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.64).

За змістом абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що ОСОБА_3 за життя належала земельна ділянка площею 1,6785 га, кадастровий номер :02:007:0108, розташовану на території колишньої Зятківецької сільської ради, тепер Гайсинської міської ради Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 029942, виданого Гайсинською районною державною адміністрацією 05.11.2002 р., з урахуванням роз`яснень наданих листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відділом у Гайсинському районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах; внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на дану земельну ділянку, ОСОБА_1 є спадкоємцем цієї спадщини за заповітом та за законом, яка своєчасно звернулася з заявою до органів нотаріату, однак нотаріус своєю постановою від 01.11.2022 р. за вих. № 1228/02-31 відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, оскільки в матеріалах спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , що посвідчені посадовою особою органу місцевого самоврядування, посвідчені в порушення вимог ст.9 Закону України «Про нотаріат» щодо встановлених обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, а також оскільки у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище чоловіка до та після реєстрації шлюбу значиться як ОСОБА_6 та прізвище дружини після реєстрації шлюбу значиться як ОСОБА_7 , а в свідоцтві про смерть вказано ОСОБА_3 , тоді як по матеріалах вищевказаної спадкової справи наявна заява про відмову від прийняття спадщини, яка має розходження у прізвищі особи, що відмовилась від прийняття спадщини, тому позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

Дані правовідносини регулюються:

- ст.328 ЦК України, згідно якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ч.5 ст.1268 ЦК України, згідно якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини;

- ч.1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно;

- в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового току для прийняття спадщини;

- п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності п. 24 зазначеної постанови такі заяви подаються до спадкоємців, що прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від їх прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини;

- ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав;

- ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";

- п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно;

- пунктом 4 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

- ч.1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення;

- ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 своєчасно звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо, також порушується право позивачки на спадщину, то з метою його захисту суд визнає за необхідне позов задовільнити.

Керуючись ст. ст. 9,12,13,81,89,200,211,223,259, 263,264, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на земельну ділянку площею 1,6785 га, кадастровий номер :02:007:0108, розташовану на території колишньої Зятківецької сільської ради, тепер Гайсинської міської ради Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), 5 678 (п`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень компенсації вартості 1/8 частини земельної ділянки 1,6785 га, кадастровий номер :02:007:0108, розташовану на території колишньої Зятківецької сільської ради, тепер Гайсинської міської ради Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 45423,7 грн., яка за життя належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: