Справа № 345/408/23
Провадження № 2/345/276/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Зборянської гімназії Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, а саме просить: визнати бездіяльність Зборянської гімназії Верхнянської сільської ради щодо розгляду запиту на інформацію від 12.01.2023 року, яка виразилася у ненаданні відповіді у встановлений законом строк, протиправною; зобов`язати Зборянську гімназію розглянути запит на інформацію від 12.01.2023 року у встановленому законом порядку; враховуючи порушення права позивача на інформацію, протиправну бездіяльність щодо розгляду запиту, зобов`язати Зборянську гімназію сплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 2000,00 грн.

Вивчивши дану позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В той же час, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Проаналізувавши суть та правову природу спірних правовідносин, з приводу яких подано позов, виходячи з вимог чинного законодавства України, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 цього Закону).

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема, запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень (пункт 1 частини першої статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації»). За змістом частин 1, 2 статті 19 даного Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

В силу частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся із позовом до відповідача як до розпорядника публічної інформації у розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». На норми вказаного закону позивач покликається, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації поширюється юрисдикція адміністративних судів. Стаття 20 КАС України розмежовує предметну юрисдикцію адміністративних судів та встановлює перелік справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам та окружним адміністративним судам.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Також вимоги про відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (частина п`ята статті 21 КАС України).

Отже, на підставі вищевказаного, правовідносини, які виникли між сторонами, є публічно-владними управлінськими, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Судом враховується правова позиція, викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 р. по справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За таких обставин, на підставі п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Зборянської гімназії Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, 259 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Зборянської гімназії Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною.

Роз`яснити позивачу право на звернення до окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя