Справа № 148/2299/17
Провадження № 22-з/801/7/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

19 січня 2023 рокуСправа № 148/2299/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Укрпошта» про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Тульчинського ЦПЗ № 6 Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції та Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення індексації заробітної плати та про стягнення компенсації внаслідок невчасної її виплати, про стягнення моральної шкоди,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення індексації заробітної плати та про стягнення компенсації внаслідок невчасної її виплати, про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ начальника ЦПЗ №6 Вінницької дирекції ПАТ «Укрпошта» за №413-к про припинення трудового договору (контракту), яким ОСОБА_1 23.11.2017 звільнено з посади заступника начальника з питань технології ЦПЗ №6 Вінницької дирекції ПАТ «Укрпошта» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді.

Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 : середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.11.2017 по 26.02.2021 в сумі 266 668 грн без урахування податків та обов`язкових платежів; моральну шкоду у розмірі 5 000 грн; індексацію заробітної плати внаслідок її ненарахування та невиплати за 2003-2017 роки в розмірі 3 068,47 грн; компенсацію внаслідок несвоєчасної виплати індексації в розмірі 2 919,75 грн.

В задоволенні позовних вимог до Тульчинського ЦПЗ № 6 Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» та АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції відмовлено.

Стягнуто з АТ «Укрпошта» в дохід держави 2 776,56 грн судового збору, а також на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення економічної експертизи в розмірі 4 576 грн.

На вказане рішення АТ «Укрпошта» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

В ході перегляду справи в апеляційному порядку до участі у справі було залучено правонаступників позивача ОСОБА_1 - його спадкоємців: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення індексації заробітної плати про стягнення компенсації внаслідок невчасної її виплати та про стягнення моральної шкоди.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу АТ «Укрпошта» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року задоволено частково.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено.

Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік: з 24 листопада 2017 року по 24 листопада 2018 року - 81 800 (вісімдесят одна тисяча вісімсот) гривень.

У решті рішення суду залишено без змін.

28 грудня 2022 року від АТ «Укрпошта» надійшла заява, в якій представник товариства просить роз`яснити постанову Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у даній справі в частині розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема щодо обрахування податків та обов`язкових платежів.

У заяві зазначено, що АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» має намір добровільно виконати рішення суду, натомість при вирішенні даного питання існують певні труднощі, оскільки є незрозумілою постанова апеляційного суду в частині розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема, чи визначена судом до стягнення сума в розмірі 81 800 гривень включає в себе урахування податків та обов`язкових платежів чи вказана без урахування податків та обов`язкових платежів. Зокрема, як вбачається з рішення суду першої інстанції в резулятивній частині розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначався без врахування податків та обов`язкових платежів, натомість змінюючи рішення суд апеляційної інстанції не зазначив щодо обрахування податків та обов`язкових платежів. Таким чином, незрозумілою є постанова суду апеляційної інстанції в даній частині, що ускладнює її реалізацію.

17 січня 2023 року з суду першої інстанції на запит апеляційного суду для вирішення питання про роз`яснення судового рішення надійшла дана цивільна справа.

Дослідивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Беручи до уваги обґрунтування (мотиви) заяви про роз`яснення судового рішення, апеляційний суд вважає, що постанова апеляційного суду підлягає роз`ясненню, і це не впливає на судове рішення по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року, зокрема, стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.11.2017 по 26.02.2021 в сумі 266 668 грн без урахування податків та обов`язкових платежів.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік: з 24 листопада 2017 року по 24 листопада 2018 року в розмірі 81 800 гривень. У решті рішення суду залишено без змін.

Як зазначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, задовольняючи вимоги про оплату праці суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є, відповідно, обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»).

Виходячи із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд першої інстанції стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу без урахування податків та обов`язкових платежів.

Оскільки апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги змінив рішення суду першої інстанції лише в частині періоду стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (обмежившись одним роком) та, відповідно, в частині розміру середнього заробітку, сума в розмірі 81 800 грн визначена апеляційним судом без утримання податку й інших обов`язкових платежів, як визначено судом першої інстанції. Рішення суду першої інстанції в цій частині не змінювалося.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції). У разі невиконання чи неправильного виконання рішення суду захист інтересів позивача та реальне відновлення його порушених прав не відбудеться.

Керуючись ст. 271, 381 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства «Укрпошта» про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року задовольнити.

Роз`яснити, що стягнута постановою Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 81 800 гривень визначена судом без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко