АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року

м. Чернівці

справа № 725/3805/22

провадження 822/88/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Височанської Н.К., Одинака О.О.,

за участю секретаря Скулеби А.І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 листопада 2022 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Стоцька Л.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі-ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Посилалося на те, що вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2011 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано майнової шкоди у розмір 500 000 гривень.

Просив стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в рахунок відшкодування за злочин майнову шкоду у розмірі 500 000 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 листопада 2022 року у задоволенні позову ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суду не надано належних та допустимих доказів спричинення ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» матеріальної шкоди в розмірі 500 000 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчиненого ним злочину у розмірі 312 856 гривень 25 коп.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що у позивача відсутнє право вимоги належного виконання боржником зобов`язання за основним договором, як потерпілою стороною, в справах про відшкодування шкоди, завданої злочином. Так як відповідно до п.1.1 договору №GL48N718070_Ur_4 купівлі-продажу майнових прав від 13 серпня 2020 року, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають право отримання грошових коштів/відшкодування внаслідок порушення вимог закону при здійсненні господарської діяльності, вчинення кримінальних правопорушень, а тому позивач має право вимоги як потерпіла сторона в справах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину.

Також вказує на те, що відповідно до Закону України «Про Акціонерні товариства» ПАТ КБ «Надра» є правонаступником ВАТ КБ «Надра».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15червня 2011 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Судом встановлено, що вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15червня 2011 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до наданого вироку потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є ВАТ КБ «Надра».

Відповідно до ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», не надало жодних належних та допустимих доказів спричинення йому майнової шкоди, в розмірі 500 000 гривень, а тому суд першої інстанції суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач має право вимоги як потерпіла сторона в справах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину відповідно до п.1.1 договору №GL48N718070_Ur_4 купівлі-продажу майнових прав від 13 серпня 2020 року, є безпідставними.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року по справі N 910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Отже, відповідно до договору GL48N718070_Ur_4 купівлі-продажу майнових прав відсутнє право позивача вимагати належного виконання боржником зобов`язання за основним договором, як потерпілою стороною, в справах про відшкодування шкоди завданої внаслідок злочину.

Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 18 січня 2023 року.

Головуючий М. І. Кулянда

Судді: О. О. Одинак

Н. К. Височанська