Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2646/22
Провадження №: 2/332/187/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2023 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження : м.Запоріжжя бульвар Гвардійський , 137) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми надмірно виплачених відпускних, -
ВСТАНОВИВ:
Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення суми надмірно виплачених відпускних. В обґрунтування позову зазначив, що з 14.01.2014 ОСОБА_1 працював у Концерні «Міські теплові мережі» сторожем. Згідно наказу № 776 від 14.03.2022 року Відповідачу ОСОБА_1 було надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарних дня , за період роботи з 14.01.2022р. по 13.01.2023р. Період відпустки , згідно вищезазначеного наказу з 04.04.2022 по 28.04.2022 року. Відпустка була перервана лікарняним листком з 13.04.2022р. по 29.04.2022р. Таким чином, відповідач знаходився у відпустці з 04.04.2022р. по 12.04.2022р. та з 30.04.2022р. по 14.05.2022р.
Згідно наказу № 406 від 31.05.2022 року ОСОБА_1 звільнився з Концерну «Міські теплові мережі» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
У зв`язку з тим, що Відповідачу було надано відпустку тривалістю 24 календарних днів за період роботи з 14.01.2022р. по 13.01.2023р.. а за фактично відпрацьований час у період з 14.01.2022р. по 31.05.2022р. йому належало надання лише 9 календарних днів щорічної відпустки, то на момент звільнення відповідача залишилися невідпрацьованими 15 календарних днів відпустки. Так, відповідачем було використане право на відпустку до закінчення робочого року, в рахунок якого вона надавалась.
Відповідачу було направлено лист-претензію № 823 від 03.08.2022р. щодо повернення надмірно отриманих коштів. Але, станом на 24.10.2022 року сума коштів у розмірі 2 603,86 грн. так і не була повернута підприємству, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.
Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за адресою його місця реєстрації.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 14.01.2014 ОСОБА_1 працював у Концерні «Міські теплові мережі» сторожем(а.с. 4). Згідно наказу № 776 про надання відпустки від 14.03.2022 року Відповідачу ОСОБА_1 було надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарних дня , за період роботи з 14.01.2022р. по 13.01.2023р. Період відпустки , згідно вищезазначеного наказу з 04.04.2022 по 28.04.2022 року(а.с.5).
Відпустка була перервана лікарняним листком з 13.04.2022р. по 29.04.2022р. Таким чином, відповідач знаходився у відпустці з 04.04.2022р. по 12.04.2022р. та з 30.04.2022р. по 14.05.2022р(а.с.11).
Згідно наказу № 406 про припинення трудового договору(контракту)від 31.05.2022 року ОСОБА_1 звільнено з Концерну «Міські теплові мережі» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України(а.с.6).
У зв`язку з тим, що Відповідачу було надано відпустку тривалістю 24 календарних днів за період роботи з 14.01.2022р. по 13.01.2023р.. а за фактично відпрацьований час у період з 14.01.2022р. по 31.05.2022р. йому належало надання лише 9 календарних днів щорічної відпустки, то на момент звільнення відповідача залишилися невідпрацьованими 15 календарних днів відпустки. Так, відповідачем було використане право на відпустку до закінчення робочого року, в рахунок якого вона надавалась.
На момент звільнення 31.05.2022 року надмірно використана відпустка склала 15
днів. Різниця між нарахованою та утриманою сумою після перерахунку обов`язкових утримань у травні 2022 року склала 2 603,86 грн.(а.с. 11).
Відповідачу було направлено лист-претензію № 823 від 03.08.2022р. щодо повернення надмірно отриманих коштів(а.с.12, 13). Однак , станом на 24.10.2022 року сума коштів у розмірі 2 603,86 грн. ОСОБА_1 так і не була повернута підприємству.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, в тому числі, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідпрацьовані дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 ст. 36 і пунктах 1, 2 і 5 ст. 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму надмірно виплачених відпускних в розмірі 2 603,86 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати в розмірі 2481,00 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 03.02.2023 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік