№ 207/3444/22
№ 4-с/207/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Подобєд О.К.

при секретарі Пильовій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд: визнати протиправною бездіяльність Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з усього майна, яке йому належить, накладене постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 28.11.2007 року Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ; зобов`язати Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати арешт та зняти заборону, накладену на все майно ОСОБА_1 , припинити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження за №6486097 від 30.01.2008 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що він є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У середині 2022 року з метою прийняття спадщини, він звернувся до нотаріуса, від якого дізнався, що на все його нерухоме майно в 2007 році був накладений арешт Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Так, згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційну довідку №313958199 від 02.11.2022 року) значиться про таке: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 6486097; Зареєстровано: 30.01.2008 11.38.22 за №6486097 реєстратором: Друга дніпродзержинська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 04.03.07…, 28.11.2007, Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, держвиконавець ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник: ОСОБА_1 ; Заявник: Друга дніпродзержинська державна нотаріальна контора. Однак, на протязі усіх років з початку 2000-х років, він жодних постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, постанов про накладення арешту або про закінчення виконавчого провадження ніколи не отримував. 08.11.2022 року він звернувся до начальника Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про скасування арешту з майна. 15.11.2022 року він отримав відповідь з якої вбачається, що: «…Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 28.11.2007 Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ зареєстроване обтяження на все майно боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Станом на 17.10.2022 не можливо встановити в межах якого саме виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника, так як строк зберігання матеріалів виконавчих проваджень три роки. Арешт може бути знятий за рішенням суду…». Отже, скаржнику рекомендовано звернутись до суду. Скаржник вважає такі дії протиправними та просить скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд скарги без його участі. Просив скаргу задовольнити.

Представник Південного відділу ДВС у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали скарги, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України встановлено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»(далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційну довідку №313958199 від 02.11.2022 року) значиться про таке: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 6486097; Зареєстровано: 30.01.2008 11.38.22 за №6486097 реєстратором: Друга дніпродзержинська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 04.03.07…, 28.11.2007, Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, держвиконавець ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник: ОСОБА_1 ; Заявник: Друга дніпродзержинська державна нотаріальна контора.

Як вбачається з листа Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №49008 від 15.11.2022 року, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 28.11.2007 Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ зареєстроване обтяження на все майно боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Станом на 17.10.2022 не можливо встановити в межах якого саме виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника, так як строк зберігання матеріалів виконавчих проваджень три роки. З огляду на вище зазначену інформацію, рекомендовано звернутись до суду з метою вирішення питання про зняття арешту з майна.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного ч.1 ст. 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дана норма кореспондується статті 74 Закону, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості та докази, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно скаржника ОСОБА_1 , який перебував на виконанні у Баглійському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було видано саме судами, у тому числі Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на виконання судових рішень, виключає можливість звернення ОСОБА_1 до суду з даною скаргою в порядку статті 447 ЦПК України. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що при накладені арешту державний виконавець діяв в противоправний спосіб з порушенням чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами не доведено протиправність дій Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Подобєд О.К.