Справа № 143/941/22
06.03.2023 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-
У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою »а», загальною площею 75,7 кв. м., що включає житлову площу 29,4 кв. м., ганок, літню кухню позначену літерою «Б», сарай -гараж позначених літерою « В», гараж позначений літерою «Г», погріб з шиєю позначений літ. «Д», огорожу позначену за № 1, хвіртку позначену за № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №12.
Спадкодавець ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробив заповітне розпорядження, яким заповів на його ім`я майно, зокрема, житловий будинок з погосподарським будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , грошові вклади, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення, заповіт посвідчений 15 грудня 2005 року секретарем Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та зареєстровано за номером 127.
Вказаний житловий будинок та земельна ділянка належали спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі записів погосподарської книги №2 за 2016-2020 роки Дзюньківської сільської ради, державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ВН№ 044401.
Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки.
Крім нього право на успадкування майна після смерті спадкодавця ОСОБА_3 мали ОСОБА_2 , який звернувся з заявою до нотаріального органу на прийняття спадщини, державним нотаріусом на його ім`я було видано свідоцтво на право власності на земельну ділянку, дружина спадкодавця, ОСОБА_4 , відмовилася від спадкування належної їй обов`язкової частки в спадщині.
Він, як спадкоємець за заповітом на спадкове майно після смерті спадкодавця, має право на успадкування майна, зазначеного в заповіті.
Заява про прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана у передбачений законом строк (спадкова справа №375/2021).
Після його звернення до нотаріального органу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів, свідоцтва про право власності на житловий будинок.
Також державним нотаріусом позивачу роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Державним нотаріусом була винесена відмова у вчиненні нотаріальних дій.
Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок (свідоцтво про право власності) за життя ОСОБА_3 в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 02.11.2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 26).
07.12.2022 року ухвалою суду витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи № 375/2018 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 35-36).
Позивач у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 31).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок визнає (а.с.79).
Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов слід задовольнити, виходячи із наступного.
Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що згідно із відомостями, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виданому фізичною-особою підприємцем ОСОБА_5 від 20.08.2022 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1970 по 1975 роки (а.с. 14-16).
Згідно довідки старости Дзюньківського старостинського округу В.В. Бараболі від 29.08.2022р. №7/240 ОСОБА_3 був власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).
Однак, житловий будинок з погосподарськими будівлями не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробив заповітне розпорядження, яким заповів житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, які зберігаються в Погребищенському відділенні Ощадному банку №2893 на рахунку № НОМЕР_2 , земельний пай НОМЕР_3 , який розташований на території Дзюньківської сільської ради, своєму сину ОСОБА_1 .
Заповіт посвідчений 15.12.2005 року секретарем Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області О.І. Лесик, зареєстрований в реєстрі за № 127 (а.с. 53).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 12 (а.с. 8).
На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з померлим за вказаною адресою проживала його дружина ОСОБА_4 (а.с. 20, 21).
Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини він не заявив відмову від неї.
Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 375/2018 (а.с. 41-75).
З матеріалів спадкової справи № 375/2018 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_4 після смерті спадкодавця шляхом подання заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори відмовилася від прийняття обов`язкової частки в спадщині, а також від одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а.с. 44).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 від 30.08.2022 року (а.с. 14-16).
Позивач у встановлений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв як спадкоємець за заповітом, подавши заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори та подавши заяву про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с. 43).
Згідно Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області 12.01.2006 року, ОСОБА_7 змінив прізвище на ОСОБА_8 , про що в книзі реєстрації зміни імені 16 жовтня 1992 року зроблено відповідний актовий запис за №02 (а.с. 55).
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно із ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує його прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 142, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд,-
Прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою »а», загальною площею 75,7 кв. м., що включає житлову площу 29,4 кв. м., ганок, літню кухню позначену літерою «Б», сарай -гараж позначених літерою « В», гараж позначений літерою «Г», погріб з шиєю позначений літ. «Д», огорожу позначену за номером 1, хвіртку позначену за номером 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання с. Дзюньків, Вінницький район, Вінницька область, 22232;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 09.03.2023 року.

Суддя