Єдиний унікальний номер №333/5186/13-ц
Провадження № 6/333/27/23
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Мазур О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року заявниця в особі представника адвоката Мазур О. С. звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі №333/5186/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заяви зазначила наступне.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2013 року у справі №333/5186/13-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2013 року та до повноліття.

На вказане судове рішення 24.09.2013 року був виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження №40005434.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2013 року вказане заочне рішення переглянуто та скасоване.

В подальшому рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 року у справі №333/5186/13-ц, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.03.2014 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, під час ухвалення вказаного рішення судами першої та апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо відізвання виконавчого листа, на підставі якого з боржника вже стягувались аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від його заробітку.

Після ухвалення судового рішення заявник вважала, що на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з виконання діючого рішення суду, що набрало законної сили.

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Апеляційного суду Запорізької області, якою залишено в силі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх доходів відповідача та новий виконавчий лист, виданий 11 листопада 2022 року на виконання вказаного рішення.

Зазначеним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 у справі №333/5183/13-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2013 року та до повноліття дитини. Отже, відповідно до виконавчого листа виданого ОСОБА_1 11.11.2022 у справі №333/5183/13-ц строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлений до досягнення повноліття дитиною.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виповнилося 18 років і він досяг повноліття.

У зв`язку з чим, заявниця просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання з`явилася представник заявника адвокат Мазур О.С., яка підтримала вимоги у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, місце слухання справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку, його неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відповідно до вимог ч. 3 ст. 433 ЦПК України. Крім того, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання розглядається в десятиденний строк.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності боржника.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення рішення до виконання.

Як вбачається з доданих до заяви документів, у заявника існували обставини, які перешкоджали пред`явленню нею виконавчого листа до виконання у встановлений законодавством строк, а саме у зв`язку із тим, що виконавчий лист був отриманий 11.11.2022 року, тобто після досягнення дитиною повноліття, а отже, поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд вважає поважними причини, з яких стягувач не отримувала виконавчий лист та не пред`являла його до виконання, зважаючи на те, що згідно матеріалів справи виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з боржника було відкрито 19.11.2014 року, а закрите лише 06.08.2021 року, у зв`язку із скасуванням в 2013 році судового рішення на підставі якого видавався виконавчий документ. Тобто і боржник, і стягувач не повідомляли виконавчу службу про те, що заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2013 року скасоване і судом прийняте нове рішення від 27.01.2014, яким стягнуто аліменти в іншому розмірі, а саме в розмірі ј частини від доходів боржника.

Згідно матеріалів справи протягом 2014-2021 років стягувач отримувала документи з Комунарського ВДВС, з яких вбачалось, що рішення суду продовжує перебувати на виконанні, але не виконується боржником, а також утворилась заборгованість за аліментами. Це підтверджується копіями розрахунків заборгованості за аліментами, листами Комунарського відділу ДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Дніпро) та постановами державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання, у праві виїзду за межі України.

Суд враховує ту обставину, що аліменти ОСОБА_3 не сплачувались ані в розмірі 1/4 частини, ані в розмірі 1/3 частини та станом, на 31.07.2020 заборгованість ОСОБА_3 по аліментам складала 180 255, 00 гривень.

Суд також враховує ту обставину, що в інформації про виконавче провадження №40005434, що міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень, яка міститься в матеріалах справи, зазначена резолютивна частина виконавчого документа: стягнення аліментів саме у розмірі ј частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27.06.2013 року та до повноліття дитини. Отже, у заявниці були всі підстави вважати, що на виконанні знаходиться рішення суду, що набрало законної сили.

За таких обставин, суд вважає, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин, оскільки виконавчий лист був отриманий після досягнення повноліття дитиною, а також після завершення попереднього виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Постановою Верховного Суду України від 13.04.16р справа № 6-599цс16 (ЄДРСР № 57312236) зазначається «Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження».

Відповідно до практики ЄСПЛ виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Невиконання боржником судового рішення нівелює кінцеву мету правосуддя - ефективний захист інтересів стягувача та дитини і реальне поновлення їх порушених прав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявницею підтверджені обставини поважності причини пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 433, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання в цивільній справі №333/5186/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення виконавчого листа Комунарського районного суду м. Запоріжжя, виданого 11.11.2022 в цивільній справі №333/5186/13-ц до виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 17 січня 2023 року.

Суддя Ю.Р.Піх