ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/565/23 Справа № 181/491/20 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Перемога

на заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Перемога, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про стягнення орендної плати та припинення договору оренди земельної ділянки у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати шляхом його дострокового розірвання,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Преображенське-М (далі ТОВ Преображенське-М), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про стягнення орендної плати та припинення договору оренди земельної ділянки у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати шляхом його дострокового розірвання.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що 15 березня 2010 року вона уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ Преображенське-М, зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 жовтня 2010 року за № 78. Їй особисто даний договір оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року не було вручено.

15 березня 2010 року вона передала земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0209 загальною площею 7,390 га, в т.ч. рілля 7,390 га. в строкове платне користування строком на 49 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою на території Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (нині Межівська селищна рада об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області). Земельна ділянка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ДП, виданого на підставі розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації за № 232/1-р від 12 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 68 від 18 липня 2002 року.

Нормативна грошова оцінка станом на день укладення договору оренди земельної ділянки становила 83 909,00 грн.

Земельну ділянку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розмір орендної плати за рік становить: 3 % з урахуванням ротації культур згідно в проектом землеустрою від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік оренди, що складає 2 518 гривень на рік (пункт 9 договору) (дописано ручкою чорного кольору).

Згідно з пунктом 10 зазначеного договору: «Перший платіж в сумі 15 000,00 грн. до 31 грудня 200 року», який вона не отримала.

Другий платіж одноразово в період з 01 по 31 грудня відповідного 49-го року оренди в сумі 108 382 грн.

Починаючи з 15 березня 2010 року і до часу звернення до суду вона не отримала орендну плату, зазначену в договорі в розмірі 2 518,00 грн. щорічно.

Відповідно до пункту 14 договору: «Дозволяється попередня сплата орендної плати в порядку, погодженому сторонами».

Як їй стало відомо з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25 червня 2020 року, був укладений договір про відступлення права оренди за договором оренди землі серія та номер П2, виданий 01 березня 2017 року, видавник: ТОВ Преображенське-М та ОСОБА_2 .

Договір про відступлення права оренди за договором оренди землі серія та номер П2, виданий 01 березня 2017 року, видавник: ТОВ Преображенське-М та ОСОБА_2 , їй невідомий і вона його не підписувала.

Згідно договору про відступлення права оренди за договором оренди землі, орендодавцем є ОСОБА_1 , а орендарем ОСОБА_2 , строк дії 15 березня 2059 року з правом передачі в піднайм (суборенду), площа 7,39 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:001:0209.

Відповідно до зазначеного договору змінились орендарі.

Щорічна орендна плата становить 3 % від нормативної грошової оцінки або 2 518,00 грн.

Нормативна грошова оцінка на момент укладення договору становила 83 909,00 грн.

Нормативна грошова оцінка згідно безкоштовного витягу відомості про земельну ділянку у розділі «Відомості про нормативну грошову оцінку» станом на 28 лютого 2019 року становить 229 654,12 грн.

У договорі строк виплати орендної плати не визначений жодним пунктом.

Розрахунок заборгованості наступний: з 15 березня 2017 року по 15 березня 2018 року = 83 909,00 грн. х 3 % = 2 518,00 грн.; з 15 березня 2018 року по 15 березня 2019 року = 83 909,00 грн. х 3 % = 2 518,00 грн.; з 15 березня 2019 року по 15 березня 2020 року = 229 653,12 грн. х 3 % = 6 889,59 грн., де 15 березня момент укладення договору оренди земельної ділянки. Всього заборгованість по оплаті орендної плати становить: 2 518,00 + 2518,00 + 6 889,59 грн. = 11 925,59 грн.

Позивачка вважала, що наведені обставини та докази є підставою для припинення договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року шляхом дострокового розірвання через систематичну несплату орендної плати.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд: стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість з виплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року: за 2017 рік 2 518,00 грн., за 2018 рік 2 518,00 грн., за 2019 рік 6 889,59 грн., а всього 11 925,59 грн.; припинити дію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:0209 загальною площею 7,390 га, в т.ч. рілля 7,390 га, від 15 березня 2010 року, державна реєстрація якого проведена у Дніпропетровській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 жовтня 2010 року за № 78 шляхом його дострокового розірвання через систематичну несплату орендної плати за земельну ділянку; стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року замінено первісного відповідача ТОВ Преображенське-М, яке ліквідоване, на Товариство з обмеженою відповідальністю Перемога (далі ТОВ Перемога).

Заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ Перемога, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року: за 2017 рік 2 518,00 грн., за 2018 рік 2 518,00 грн., за 2019 рік 6 889,59 грн., а всього 11 925,59 грн.

Припинено дію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:0209, загальною площею 7,390 га, в т.ч. рілля 7,390 га, від 15 березня 2010 року, державна реєстрація якого проведена у Дніпропетровській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 жовтня 2010 року за № 78, шляхом його дострокового розірвання через систематичну несплату орендної плати за земельну ділянку.

Стягнуто солідарно з ТОВ Перемога, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 284,40 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ Перемога, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс повідомлення, а також публікацією на сайті Судової Влади.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 050849 належить земельна ділянка площею 7,390 га, що розташована території Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (т.1 а.с.35).

ОСОБА_1 27 жовтня 2009 року уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з будь-яких питань стосовно земельної ділянки загальною площею 7,390 га, кадастровий номер :01:001:0209 (т.1 а.с.146).

15 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ Преображенське-М був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки: 1-001-0209), який був зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 жовтня 2010 року за № 78 (т.1 а.с.36-39). Договір укладено на 49 років. З пунктів 9, 10 даного договору вбачається, що орендна плата сплачується у грошовій формі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік оренди, що складає 2 518,00 грн. на рік, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Орендна плата сплачується в наступному порядку: перший платіж до 31 грудня 200_року в сумі 15 000,00 грн., другий платіж одноразово в період з 01 по 31 грудня відповідного 49-го року оренди землі в сумі 108 382,00 грн.

05 квітня 2017 року ОСОБА_1 скасувала довіреність, посвідчену 27 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіповою І.П., реєстровий № 2808, на представлення її інтересів з питань передачі в оренду та отримання орендної плати, належної їй земельної ділянки, загальною площею 7,390 га, кадастровий номер :01:001:0209, видану нею на ОСОБА_3 (т.1 а.с.41).

Відповідно до рішення загальних зборів ТОВ Преображенське-М () від 25 травня 2017 року № 25/04/17-01 щодо припинення діяльності юридичної особи ТОВ Преображенське-М () через реорганізацію, шляхом приєднання його до ТОВ Перемога (), правонаступником всього майна, майнових прав та обов`язків ТОВ Преображенське-М є ТОВ Перемога. Дані обставини підтверджуються копіює передавального акту від 10 липня 2017 року (т.1 а.с.98-109).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 213897777 від 25 червня 2020 року, був укладений договір про відступлення права оренди за договорами оренди землі серія та номер П2, виданий 01 березня 2017 року, видавник: ТОВ Преображенське-М та ОСОБА_2 (т.1 а.с.51-52).

Згідно договору про відступлення права оренди за договором оренди землі, орендодавцем є: ОСОБА_1 , а орендарем ОСОБА_2 , строк дії 15 березня 2059 року з правом передачі в піднайм (суборенду), площа 7,39 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:001:0209.

Позивач ОСОБА_1 не надавала жодної довіреності ТОВ Преображенське-М або директору Филь Є.В., а тим більше ТОВ Перемога на здійснення будь-яких дій щодо земельної ділянки, власником якої вона є, в тому числі і на укладення нових договорів оренди, переуступки, міни, емфітевзису, суборенди чи інших цивільно-правових договорів.

Відомості щодо дострокового припинення, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Преображенське-М договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року у матеріалах справи відсутні.

Правонаступник ТОВ Преображенське-М орендар ТОВ Перемога не надало жодних відомостей щодо дострокового припинення спірного договору з орендодавцем ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 повідомила, що працювала головним бухгалтером в ТОВ Преображенське-М з 2006 року до 2013-2014 років. Порядок виплати орендної плати за договором здійснювався згідно касового ордеру. Договір з ОСОБА_1 підписаний на 49 років. Виплачувались одноразово великі суми. ОСОБА_1 виплачувалась орендна плата через доручення.

Згідно копії видаткового касового ордеру від 23 грудня 2010 року, наданої на виконання ухвали суду відповідачем ТОВ Перемога, ОСОБА_3 на підставі доручення № 2808, зареєстрованого 27 жовтня 2009 року, видано 15 000,00 грн. виплати орендної плати по договору б/н від 15 березня 2020 року кад. № :01:001:0209, однак станом на день розгляду справи зазначена сума позивачкою не отримана (т.1 а.с.191). Тим більше договір б/н від 15 березня 2020 року ОСОБА_1 не підписувала і жодних повноважень для цього будь-кому не надавала.

Відповідачем ТОВ Перемога не надано суду жодного письмового документу щодо виплати орендної плати позивачу ОСОБА_1 за договором оренди від 15 березня 2010 року

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем ТОВ Перемога, але орендна плата не виплачується, доказів виплати відповідачами суду не надано.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 1 Закону України Про оренду землі визначає оренду землі як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до статті 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність.

Ураховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, Верховний Суд виходить з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (касаційне провадження № 61-41932сво18) дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції установлено, що умовами договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Преображенське-М обумовлено наступне: договір оренди земельної ділянки укладено у 2010 році на 49 років, тобто до 2059 ріку (пункт 7); загальна сума орендної плати за договором оренди 123 382,00 грн. (пункт 10); порядок та строки виплати орендної плати: перший платіж в сумі 15 000,00 грн. виплачується в термін до 31 грудня 200_ року, другий платіж в сумі 108 382,00 грн. має бути виплачений до 31 грудня 2059 (пункт 10); орендар має право передавати земельну ділянку в суборенду (пунтк 36).

Оскільки позивачка ОСОБА_1 отримала у 2010 році грошові кошти (орендну плату) в розмірі 15 000,00 грн., що не було нею спростовано під час розгляду справи, то заборгованість з орендної плати орендаря перед орендодавцем на момент подання позову відсутня, а тому підстави для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що орендар належним чином виконав свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки, а саме: своєчасно сплатив перший платіж в розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 23 грудня 2010 року. Ці грошові кошти були отримані відповідачем ОСОБА_3 , який діяв, як представник позивачки на підставі довіреності, посвідченої 27 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Межівськогорайонного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіповою І.П., реєстровий № 2808. Довіреність, серед іншого, передбачала право відповідача ОСОБА_3 отримувати належні позивачці грошові кошти за договорами оренди. Чинність довіреності зберігалася протягом 2009-2017 років. Отже, виплата орендарем відповідачу ОСОБА_3 суми в розмірі 15 000,00 грн. за оспорюваним договором оренди земельної ділянки у 2010 році (в період дії довіреності) є належним виконанням орендарем своїх зобов`язань перед позивачкою за договором оренди землі.

Разом з тим, строк (термін) виплати другого платежу в розмірі 108 382,00 грн. за умовами договору оренди земельної ділянки (пункт 10) ще не настав і настане лише у 2059 році.

Таким чином, орендар належним чином (уповноваженій особі та в межах встановленого договором строку) сплатив перший платіж за договором оренди, не має встановленого договором або законом обов`язку щодо сплати другого платежу до спливу строку виплати у 2059 році, передав земельну ділянку у суборенду, оскільки це передбачено договором оренди земельної ділянки.

Натомість, позивачка, як сторона договору оренди прийняла виконання зобов`язання від відповідача, що свідчить про погодження сторонами вказаного порядку та умов отримання орендної плати за договором.

Отже, орендар діяв правомірно, тобто у відповідності до умов договору оренди та приписів законодавства, а тому підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку та стягнення орендної плати (строк сплати якої ще не настав) відсутні.

Враховуючи положення статті 531 ЦК України, зміст касового ордеру від 23 грудня 2010 року, який свідчить про те, що відповідач ОСОБА_3 , який діяв в інтересах позивачки ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, отримав орендну плату 15 000,00 грн., а також дії орендаря, який сплатив вказану суму, слід дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, колегія дійшла висновку, що у орендаря станом на день пред`явлення позову була відсутня заборгованість перед орендодавцем по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено факту систематичної несплати орендної плати ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року.

Позивачка у цій справі не довела істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення її права на те, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України).

Отже, доводи апелянта ОСОБА_1 щодо наявності заборгованості відповідача саме за період 2017-2019 роки є недоведеними.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що з часу укладення договору оренди і до часу її звернення до суду з позовом вона не отримувала орендну плату в розмірі 2 518,00 грн. щорічно, є безпідставними, оскільки, пунктом 10 договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року встановлено конкретний порядок та строки виплати орендної плати, а саме: перший платіж в сумі 15 000,00 грн. виплачується в термін до 31 грудня 200_ року, другий платіж в сумі 108 382,00 грн. має бути виплачений до 31 грудня 2059 (пункт 10).

З такими умовами договору позивачка ОСОБА_1 погодилася, про що свідчить її підпис у договорі, у передбаченому законом порядку з вимогами про визнання недійсним договору чи окремих його положень не зверталась.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Системний аналіз пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України дає підстави для висновку, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (частини третя, четверта статті 31 Закону України Про оренду землі).

Щодо цивільної правоздатності ТОВ Преображенське-М на час укладання договору про відступлення права оренди за договорами оренди землі серія та номер П2, виданий 01 березня 2017 року, колегія суддів зазначає, що 11 липня 2017 року було внесено запис про припинення ТОВ Преображенське-М, як юридичної особи на підставі рішення щодо реорганізації, що підтверджується наданим на вимогу апеляційного суду представником позивача витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.3 а.с.129-132), тобто, на час укладення договору про відступлення права оренди за договором оренди землі від 01.03.2017 року, який було зареєстровано в Реєстрі 20.06.2017 року, ТОВ Преображенське-М мало необхідний обсяг прав на укладення такого договору.

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку відсутнє порушення, за яке діючим законодавством та договором передбачено розірвання договору оренди земельної ділянки, та, відповідно, і підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, які передбачені статтею 651 ЦК України, відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідачів на користь позивачки заборгованість з орендної плати та судові витрати у солідарному порядку, оскільки, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є сторонами спірного договору оренди земельної ділянки, а тому не можуть бути солідарними боржниками, а солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Ураховуючи викладене, заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ Перемога підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 426,60 грн.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Перемога задовольнити.

Заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Перемога, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про стягнення орендної плати та припинення договору оренди земельної ділянки у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати шляхом його дострокового розірвання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Перемога судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 3 426,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко