ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №243/12145/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, третя особа державний нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уварова Галина Іванівна, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, третя особа Державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори Уварова Г.І., про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись з позовом позивач просила визнати неправомірними дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо ненадання нотаріусу першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уваровій Г.І. інформації про розмір страхових виплат померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за весь період, починаючи з моменту припинення страхових виплат по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати відповідача надати нотаріусу першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уваровій Г.І. довідку про розмір страхових виплат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була нарахована, але не була одержана ним за життя, за весь період, починаючи з моменту припинення страхових виплат по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року у відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував природу правовідносин та не врахував, що вона звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про надання інформації щодо розміру страхових виплат померлого спадкодавця, які були нараховані, але не були одержані ним за життя. Позовні вимоги стосуються спадкових відносин та виходять з приватного спору, який виник між спадкоємцем та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області стосовно невиплачених сум страхових виплат на які за життя мав право померлий ОСОБА_3 , але яким за життя не скористався.

Вважає, що цей спір обумовлений порушенням приватного права. Тобто між сторонами існує спір обумовлений порушенням приватного права, який не пов`язаний із захистом її прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.

В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями, а тому дійшов висновку, що спір у даній справі має публічно-правовий характер і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з п. 1 частини 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала думку про те, що публічно-правовим є, зокрема, спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме у тих правовідносинах, в яких виник спір (п. 5.7 постанови від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17, п. 28-30 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16).

У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 просила визнати дії відповідача щодо ненадання нотаріусу інформації про розмір страхових виплат померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за весь період починаючи з моменту припинення страхових виплат по день його смерті та зобов`язати відповідача надати нотаріусу першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровій Г.І. довідку про розмір страхових виплат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була нарахована, але не одержана ним за життя, за весь період, починаючи з моменту припинення страхових виплат по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для звернення з цим позовом, позивач указувала порушення її спадкових прав, яке, на її думку, виразилось у неправомірному ненаданні відповідачем інформації про залишок грошей та конкретний розмір суми на рахунках на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з моменту припинення виплати по день його смерті.

Зазначала, що її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа у Краматорському відділенні УВД ФСС України в Донецькій області та отримував належні йому страхові виплати, розмір яких був призначений Фондом соціального страхування.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли страхові виплати, які нараховувались померлому по день його смерті і зберігаються на рахунку в Слов`янському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

За приписами ч. 4, 10 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Отже, недоотримані соціальні виплати входять до складу спадкового майна, а їх отримання регулюється спадковим законодавством.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд дійшов передчасного висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. У повній мірі не визначив, які правовідносини сторін випливають із аргументів позовної заяви та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, належним чином не з`ясував характер коштів, про які заявила позивачка, а саме, що щомісячне страхове відшкодування є коштами, що належали за життя спадкодавцю та ним не отримані.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на вказане, оскільки оскаржувана ухвала постановлена передчасно без з`ясування обставин, що мають значення для вірного вирішення питання та з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 25 січня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста