_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/799/23
УХВАЛА

07.02.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду та виключення документів з числа доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2022 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.01.2023 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про залишення позову без розгляду, в якому представник посилається на те, що позовна заява подана без додержання вимог статтей 175 та 177 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не надано копії позову з додатками для відповідача, в позовній заяві не вказаний ідентифікаційний код юридичної особи позивача, відсутні відомості вжиття досудового врегулювання спору, попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, не надано оригіналу довіреності представника, та не вбачається, що представник є адвокатом.

25.01.2023 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про виключення документів з числа доказів, оскільки надані представником позивача докази належним чином не засвідчені.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Частиною 11 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Встановлено, що під час вирішення питання про відкриття провадження у вказаній цивільній справі, судом не було встановлено підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження і наразі суд також не вбачає таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача було надано копію позову з додатками для сторони відповідача, яке відповідачем було отримано особисто 04.01.2023 року.

Щодо ідентифікаційного коду юридичної особи позивача, то суд зазначає, що дана інформація наявна в матеріалах справи, а саме вбачається з наданої виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Щодо повноважень представника позивача на подання позову, суд вказує на те, що до позову було додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію довіреності.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд, проаналізувавши вищевказані положення ЦПК України, а також доводи представника відповідача щодо визначених ним порушень представником позивача вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зазначає, що вказані в клопотанні представником відповідача недоліки позовної заяви зводяться до оцінки засвідчення доданих до позовної заяви документів та довіреності представника позивача, а також до оцінки доказів, наданих позивачем разом з позовною заявою.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналіз викладених положень ЦПК України дає підстави дійти висновку, що повноваження представника юридичної особи можуть бути підтвердженіна підставі засвідченої ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 826/5500/18 в постанові від 04.12.2019 року.

Так, судом встановлено, що представник позивача, подавши до суду разом з позовною заявою копії документів в якості письмових доказів підтвердила їх відповідність оригіналу, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення та вказала у позові, що оригінали знаходяться у позивача.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Bellet v. France»).

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним. («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За таких обставин, суд доходить висновку, що наведені представником відповідача доводи є надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, а тому в задоволенні клопотань про залишення позовної заяви без розгляду та виключення документів з числа доказів слід відмовити.

Керуючись ст. 84, 175, 185, 187, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотаннь представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду та виключення документів з числа доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Салтан Л. В.