ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3593/23 Справа № 2-1382/07 Суддя у 1-й інстанції - Леонов А.А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

08 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Халаджи О. В.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальнісью «Луч ЛТД», Дніпропетровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальнісью «Луч ЛТД», Дніпропетровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності задоволено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась Дніпровська міська рада, та подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року цивільну справу було витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.

03 березня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа № 2-1382/07.

У відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 636/4307/16-ц (провадження № 61-1751св20).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальнісью «Луч ЛТД», Дніпропетровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності було задоволено в повному обсязі.

Також з матеріалів справи вбачається, що Дніпровська міська рада (Дніпропетровська міська рада) приймала участь у справі в якості відповідача.

Згідно довіреності від 29.01.2007 року № 4/11-66 виданою міським головою Куліченко І.І., інтереси відповідача представляв заступник начальника юридичного управління Дніпропетровської міської ради Решетник Олег Анатолійович (а.с.68).

Також в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, підписаний ОСОБА_2 , зі змісту якого вбачається, що відповідач не заперечував проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Посилання Міського голови в апеляційній скарзі, що відповідачем було отримано копю рішення 03.02.2023 року. а тому строк пропущено з поважних причин є безпідставними, оскільки з моменту ухвалення рішення і подання апеляційної скарги минуло майже 16 років, інших поважних причин пропуску відповідач не наводить.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях зауважував, що норми, які регулють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності, зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2020 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України»).

Заявник не навів конкретних обставин, підтверджених відповідними доказами, які унеможливили подання ним апеляційної скарги у визначений законом строк, а також доказів які б свідчили про належне виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на

судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, оскільки, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, виникнення обставин непереборної сили не надано, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2007 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України апеляційний суд.

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальнісью «Луч ЛТД», Дніпропетровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальнісью «Луч ЛТД», Дніпропетровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, повернути до Кіровського районного суду м. Дніпропетровска.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська