КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/4906/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4124/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Безсмертного Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року у складі судді Ковбасюк О.О.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про визнання зобов`язань за кредитним договором виконаними, визнання іпотечного договору припиненим, зобов`язання скасувати запис в Державному реєстрі іпотек, скасувати заборону відчуження нерухомого майна та повернути оригінали документів, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про визнання зобов`язань за кредитним договором виконаними, визнання іпотечного договору припиненим, зобов`язання скасувати запис в Державному реєстрі іпотек, скасувати заборону відчуження нерухомого майна та повернути оригінали документів.

Отже, заявлений спір пов`язаний в тому числі й з правом особи на нерухоме майно.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків з посиланням на те, що подана позовна заява не оплачена судовим збором, а звільнення від його сплати на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим, а також позов не відповідає нормам п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

У подальшому, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з указаною ухвалою адвокатом Безсмертним А.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали й направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з огляду на порушення норм процесуального та не правильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не взяв до уваги зміст ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якою передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Також вказано, що ухвалу про залишення позову без руху не було отримано, ані позивачко, ані її представником.

Зазначено що як кредитний договір так і договір іпотеки укладений на забезпечення вимог за кредитним договором стосуються кредитних правовідносин, так само, як і вимоги викладені в позовній заяві, оскільки ст. 21 Закону України «Про порушення прав споживачів» визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Крім того послався на практику Верховного Суду викладених в постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 643/2870/18 (провадження № 614126св19) та від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 (провадження № 61-2657св19).

Не погоджується скаржник також з висновком суду про необхідність уточнення складу учасників справи з посиланням на те, що долученими до справи доказами не підтверджено факту порушення прав позивачки діями ТОВ «Фінансова компанія «Інвест - Кредо» та вважає що зроблено його без урахування висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 25 травня 2022року у справі № 372/3206/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Інвест - Кредо» про зобов`язання вчинити певні дії, зустрічним позовом про стягнення коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Дейко Є.А. в інтересах ТОВ «ФК «Інвест -Кредо» просить відмовити в її задоволенні, з огляду на те, що позов подано з порушенням правил виключної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки позовної заяви, виявлені в ухвалі суду від 05 липня 2022 року в установлений судом строк не усунуто, а тому на підставі вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК Українивизнав позовну заяву ОСОБА_1 неподаною й повернув позивачці.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам процесуального права оскаржувана ухвала районного суду не відповідає.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до справи ухвалою районного суду від 05 липня 2022 подану по справі ОСОБА_1 позовну заяву визнано такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому залишено без руху й надано строк усунення недоліків - протягом десяти днів з дати отримання копії ухвали.

Між тим, у справі відсутні докази належного інформування позивачки чи її представника про наявність указаного судового рішення та необхідність усунення виявлених недоліків.

Так поштовий конверт, адресований ОСОБА_1 , у якому містилася ухвала суду, повернувся без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зі справи також встановлено, що вказана ухвала не направлялася до виконання адвокату Безсметному А.В., який діючи в інтересах позивачки, підписав та подав позовну заяву.

Отже визнаючи позовну заяву не поданою, районний суд не переконався, чи отримана стороною позивачки ухвала про залишення позовної заяви без руху та чи мала сторона спору можливість усунути недоліки у визначений судом строк.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Допущені районним судом по справі порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому ухвала районного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду, під час якого районному суду необхідно перевірити інші доводи, які містяться у апеляційній скарзі, а також врахувати наступне.

Убачається, що позовні вимоги у даній справі стосуються кредитних правовідносин й у випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг, підлягають застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 643/2870/18.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

У статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України "Про судовий збір", не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав.

Отже, заявлений спір виник на підставі кредитних правовідносин й позивачка звернулася у суд за захистом своїх прав, як споживач фінансових послуг, а тому суду необхідно перевірити наявність правових підстав до застосування по справі положень ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів».

Під час вирішення питання суб`єктного складу учасників справи, то районному суду необхідно враховувати висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 25 травня 2022 року у справі № 372/3206/19.

Окрім цього, під час нового розгляду, Подільському районному суду м. Києва необхідно перевірити територіальну юрисдикцію (підсудність) справи за позовом ОСОБА_1 з урахуванням заявлення по справі в тому числі й вимог про припинення договору іпотеки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Безсмертного Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили негайно з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя-доповідач:

Судді: