01.02.2023 Провадження по справі № 2/940/83/23
Справа № 940/1199/22
РІШЕННЯ
Іменем України
01 лютого 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Мандзюка С.В.
за участю секретаря судових засідань Студінської Д.В.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,
встановив:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка позивачки ОСОБА_1 , відкрилася спадщина, на яку ОСОБА_1 претендує як спадкоємиця за законом першої черги. Оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку не зберігся, тому приватний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
За вказаних обставин, позивачка ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 08.12.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
У підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, представник позивачки адвокат Порхун О.П. надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув, через канцелярію суду подав відзив, у якому просить справу розглядати за відсутності представника Тетіївської міської ради. Разом з тим, Тетіївська міська рада вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 21).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі доказив їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 7).
Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яку позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла, оскільки є його дружиною та проживала разом з ним на день його смерті.
Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померли ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.07.1990 року (а. с. 8).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оскільки позивачка позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, таке право підлягає захисту в судовому порядку.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.09.2021року у справі № 227/3750/19.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Отже, враховуючи наведені вище норми права, оцінюючи надані докази, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, встановивши фактичні обставини справи, а саме, що померлому ОСОБА_1 належала вищезазначена земельна ділянка, його спадкоємицею за законом є позивачка, яка спадщину прийняла, втім в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на цю земельну ділянку у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а будь - яких інших спадкоємців, які б претендували на вказане майно судом не встановлено, тому це право позивачки підлягає захисту судом шляхом його визнання.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 16, 328, 1216, 1218, 1296 ЦК України, статтями 3, 10, 12, 81, 200, 206, 247,264-268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. МАНДЗЮК