Справа № 756/8626/22
Провадження № 2/756/1220/23
10 січня 2023 року місто Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Ткач М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДЕЗ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДЕЗ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.
У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення учасника №3 ТОВ «САНДЕЗ» його було обрано на посаду директора ТОВ «САНДЕЗ». З 13.10.2018 він вступив на посаду директора ТОВ «САНДЕЗ» відповідно до наказу № 3-К від 12.10.2018 і відомості про нього, як про директора (керівника) товариства були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З`ясовано, що учасник ТОВ «САНДЕЗ», який володіє 100% статутного капіталу товариства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, спадщина після його смерті ніким не прийнята. Виявивши бажання звільнитися за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, з посади директора ТОВ «САНДЕЗ», але не має можливості цього зробити, оскільки неможливо скликати загальні збори ТОВ «САНДЕЗ». На думку позивача, неможливість проведення загальних зборів, в зв`язку зі смертю учасника ТОВ «САНДЕЗ» ОСОБА_2 , який володіє 100 % Статутного капіталу та вирішення питання про його звільнення з посади директора є грубим порушенням чинного законодавства, а також його трудових прав, оскільки він фактично позбавлений можливості звільнитись та обрати нове місце праці. За таких обставин, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2022 прийнято до провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач, в судове засідання не з`явився, при цьому, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Заперечення щодо заочного розгляду справи не висловив.
Представник ТОВ «САНДЕЗ» у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законодавством порядку. Відзив до суду на позов та пояснення по справі відповідач не надав, про причини неподання таких документів не повідомив.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явився, при цьому, подав заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини між сторонами.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).
Згідно зі ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Стаття 38 КЗпП України зобов`язує власника звільнити працівника в строки, про які працівник просить, також за наявності інших поважних причин.
06.02.2018 було прийнято Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набрав чинності 17.06.2018, пунктом 2 Глави VIII Прикінцевих та перехідних положень якого, передбачено визнати таким, що втратив чинність, Закон України "Про господарські товариства" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 49, ст. 682 із наступними змінами) у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.
З ч.1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вбачається, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Частиною 4 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.
Відповідно до ч.3 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень.
Тобто, загальні збори учасників здійснюють управління товариством та реалізують право уповноваженого органу товариства усунути особу від виконання обов`язків члена виконавчого органу в будь- який час і з будь-яких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до рішення учасника №3 ТОВ «САНДЕЗ» від 11.10.2018 було обрано нового директора ТОВ «САНДЕЗ» ОСОБА_1 .
Згідно наказу № 3-К від 12.10.2018, ОСОБА_1 з 13.10.2018 вступив на посаду директора ТОВ «САНДЕЗ».
Відповідно до п.12.1 Статуту ТОВ «САНДЕЗ» затвердженого Загальними зборами учасників ТОВ «САНДЕЗ» протокол №2 від 0103.2017, виконавчим органом товариства є директор, який призначається і звільняється з посади Загальними зборами.
Згідно п. 1.1 Статуту ТОВ «САНДЕЗ» єдиним учасником товариства є: фізична особа - громадянин України ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Як вбачається з позовної заяви позивач втратив будь-яку зацікавленість у перебуванні на посаді керівника товариства, перебування на посаді створює перешкоди для нового працевлаштування, що суттєво порушує його права.
05.07.2022 позивач написав заяву адресовану загальним зборам учасників ТОВ «САНДЕЗ» про звільнення за власним бажанням, з посади директора товариства на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, які просив прийняти відповідне рішення на загальних зборах учасників товариства та вжити заходи щодо внесення відповідних змін до ЄДР.
Відповідно до запису актів цивільного стану по штату Каліфорнія, округ Йоло, учасник товариства ТОВ «САНДЕЗ» ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звертаючись до суду з позовом позивач послався а те, що учасник ОСОБА_2 є єдиним учасником ТОВ «САНДЕЗ», спадщина після його смерті, а саме 100% голосів ТОВ «САНДЕЗ» не успадкована і тому загальні збори ТОВ «САНДЕЗ» неможливо провести, що унеможливлює звільнення позивача ОСОБА_1 з посади директора товариства.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день звернення позивача до суду з даним позовом та станом на день ухвалення рішення у справі актуальною в Реєстрі залишається інформація про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «САНДЕЗ».
Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-ІV (далі - Закон № 755-ІV) державна реєстрація - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу.
У разі подання документів для проведення реєстрації змін до відомостей щодо юридичної особи заявником відповідно до п. 8 ч.1 Закону № 755-ІV є уповноважений представник юридичної особи.
Згідно з положеннями пункту 5 розділу II Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, у разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор перевіряє обсяг повноважень такої особи за документом, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.
Згідно з абзацом 2 пункту 6 частини 1 статті 15 Закону № 755-ІV для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, подається рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, яке викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Згідно з приписами ч.ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
У рішенні Конституційного Суду України від 7 липня 2004 року у справі № 14-рп/2004 зазначив, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
За приписами ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при припиненні трудового договору залежно від роду і характеру занять не допускається.
З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю - є й право бути звільненим.
Статтею 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору.
Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.
Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
Як убачається із матеріалів справи, станом на день розгляду справи рішення про звільнення позивача загальними зборами учасників ТОВ «САНДЕЗ» не прийнято, відомостей про зворотнє суду не надано.
ТОВ «САНДЕЗ» будь-яких заперечень на позов та доказів на спростування заявлених позивачем вимог до суду не подавало.
За таких обставин та беручи до уваги, що відповідні відомості щодо зміни керівника ТОВ «САНДЕЗ» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, що є порушенням трудових прав позивача, позивач позбавлений у позасудовому порядку захистити порушене право та у зв`язку з тим, що єдиний учасник ТОВ «САНДЕЗ» ОСОБА_2 помер, спадщина після його смерті у вигляді 100% голосів ТОВ «САНДЕЗ» не успадкована, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання трудових відносин між ним та відповідачем - ТОВ «САНДЕЗ», припиненими.
Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 559/74/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18, яку відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховувати суд при застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Позовні вимоги в частині зобов`язання державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про Кириленко Г.В., як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «САНДЕЗ», задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.
Як вже зазначалося вище, спеціальним Законом, який регулює відносини у сфері державної реєстрації юридичних осіб є Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Відповідно до приписів вказаного Закону та Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 359/5 від 09.02.2016 така реєстраційна дія як "виключити з реєстру" - відсутня, можливо лише здійснити реєстраційну дію "зміна відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі".
Перелік документів, що подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, встановлюється частиною 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Частиною 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" зазначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Таким чином, відповідно до зазначених норм чинного законодавства на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або за рішенням колегіального органу товариства з обмеженою відповідальністю можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.
З огляду на наведене, позов в частині вимог про зобов`язання державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника ТОВ «САНДЕЗ» Кириленка Г.В., задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога законом не передбачена, а реєстратор жодних прав позивача не порушив.
Крім того, суд не вправі втручатися у діяльність органу - суб`єкта державної реєстрації, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру, а рішення суду про припинення трудових відносин саме по собі, згідно зі ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «САНДЕЗ» на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.
Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДЕЗ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про сторін:
1. Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_2 );
Суддя М.М. Ткач