Справа № 137/21/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за правилами позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .

В позові вказує, що при житті, батько подарував її житловий будинок із прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Коли вона звернулась до Літинської селищної ради для оформлення належним чином земельної ділянки площею 0,56 га, її було рекомендовано звернутись до нотаріуса. В нотаріальній конторі її було відмовлено, оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини. Зазначає, що причиною пропуску строку стало те, що вона перебувала на лікуванні.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визначити її додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за ОСОБА_1 .

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду про розгляд справи без участі представника. Проти заявленого позову не заперечують.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача (а.с.8) її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) 15 липня 1984 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до Договору дарування жилого будинку від 11.04.2005 (а.с.10), Витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.11) та Реєстраційного посвідчення (а.с.12) ОСОБА_1 отримала у дар від ОСОБА_2 житловий будинок із прибудовами, господарськими будівлями та спорудам, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Селищенської сільської ради 15 сесії 21 скликання від 01 квітня 1994 (а.с.13) ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до довідки Літинської центральної районної лікарні за №574 від 05.01.2023 (а.с.140 ОСОБА_1 в період часу з 04.02.2016 по 14.02.2016 перебувала на лікуванні. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У ч.1, 2 ст.1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустила строк звернення у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний термін, оскільки хворіла.

Суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що норми чинного ЦК України щодо здійснення права на спадкування не допускають дій щодо фактичного усунення позивача від спадкування лише з підстави неможливості вчасно подати відповідну заяву про прийняття спадщини, а, особливо, коли позивач значиться у такому заповіті спадкоємцем і на це була воля заповідача. Саме така позиція суду узгоджується з приписами ст. ст. 2, 4, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства.

Таким чином, зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивача і забезпечить дотримання принципу верховенства права.

Керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 247, 259, 263-268, 315 ЦПК України і на підставі ст.1222,1272 ЦК України, ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці після вступу рішення в закону силу.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.