ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1341/23 Справа № 202/6967/17 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В. П. Суддя у 2-й інстанції - Биліна Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Биліни Т.І.,

суддів: Максюти Ж.І., Зайцевої С.А.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства Златобанк,

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір та скасування обтяжень, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ» ()(надалі ТОВ ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ) звернулося до суду з позовом, пред`явленим до ОСОБА_1 на предмет зобов`язання відповідача укласти з ТОВ ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ договір оренди нерухомого майна, припинити договір іпотеки від 19 квітня 2013 року та договір внесення змін від 18 квітня 2014 року до договору іпотеки від 19 квітня 2013 року, скасувати та зняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження нерухомого майна.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір про передачу в оренду нерухомого майна, проте, відповідач ухиляється від укладення основного договору оренди нерухомого майна, посилаючись на те, що на об`єкти оренди накладено обтяження на підставі Договору іпотеки.

У зв`язку з тим, що всупереч чинного законодавства, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про обтяження нерухомого майна, позивач просив скасувати та зняти зазначене обтяження з нерухомого майна.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року позовні вимоги задоволені частково.

Припинено договір іпотеки за реєстровим номером 536, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. від 19 квітня 2013 року, укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЗЛАТОБАНК» ()(надалі ПАТ Златобанк) та ТОВ ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ, згідно якого передано в іпотеку нерухоме майно:

- Земельна ділянка несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :15:018:0001, площею 4,04510 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

-Комплекс будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

-Будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна .

Припинено Договір про внесення змін від 18 квітня 2014 року до Договору іпотеки, посвідченого 19 квітня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за номером 536, зареєстрованого в реєстрі за номером 819, укладеного між ПАТ Златобанк та ТОВ ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ.

Скасовано та знято в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження нерухомого майна №729106 від 19 квітня 2013 року; №729866 від 19 квітня 2013 року; №728097 від 19 квітня 2013 року, накладеного ПАТ Златобанк на підставі Договору іпотеки від 19 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстровим номером 536.

Скасовано та знято в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку нерухомого майна №728592 від 19 квітня 2013 року; №729472 від 19 квітня 2013 року; №730153 від 19 квітня 2013 року, накладеного ПАТ Златобанк на підставі Договору іпотеки від 19 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстровим номером 536.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.107-111).

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням ПАТ Златобанк подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про закриття провадження у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2017 року між ТОВ «Заготзерно-Високопілля» та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір, за яким позивач і відповідач зобов`язались до 01 вересня 2017 року укласти Договір оренди нерухомого майна, що складається з:

- земельна ділянка несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :15:018:0001, площею 4,04510 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

- комплекс будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

- будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна .

19 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» (Код ) та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було укладено кредитний договір №107/2/13-KL, за умовами якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 6000000,00 грн. за строком повернення не пізніше 18 квітня 2014 року, включно.

Згідно з пп. 3.1.10.2 п. 3.1. Кредитного договору Кредитодавець є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Договірне списання може здійснюватись з будь-якого рахунку Позичальника відкритого у Кредитодавця, іншого рахунку реквізити якого відомі Сторонам.

Зі змісту пп. 3.1.10.5 п. 3.1. Кредитного договору Позичальник шляхом його підписання доручає Кредитодавцю самостійно (без надання Позичальником розрахункових документів та заявок) списувати з будь-якого його поточного рахунку та/або вкладного (депозитного) рахунку грошові кошти для погашення кредитної заборгованості за цим кредитним договором, утримувати комісійні винагороди тощо.

30 квітня 2014 року між ТОВ «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» був укладений Генеральний договір банківського вкладу №10/02, згідно умов якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника у гривні та зобов`язується виплатити вкладнику суму вкладу та проценти на суму вкладу в порядку та на умовах, визначених цим Генеральним договором та укладеними в його межах та на його підставі окремих договорів банківського вкладу, які є невід`ємною частиною цього Генерального договору. Банк відкриває вкладнику депозитний рахунок.

Відповідно до пп. 3.3.1 п. 3.3 Кредитного договору позичальник має право здійснювати повне чи часткове повернення отриманих кредитних коштів в межах строку, встановленого п. 1.4 цього Кредитного договору. Таким чином, вказаним договором передбачена можливість дострокового погашення заборгованості за кредитом.

30 квітня 2014 року між ТОВ «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» був укладений Договір депозиту №10/02/01 (на вимогу), згідно з яким вкладник перерахував Банку суму вкладу в розмірі 6000000,00 грн.

Пізніше, ТОВ «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» зверталось до Банка з листом від 12.02.2015 р., яким просило повернути депозит або здійснити погашення кредиту за рахунок депозиту.

З аналогічними листами ТОВ «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» зверталось до банку 18.02.2015 р., 24.02.2015 р., 26.03.2015 р.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції вважав, що оскільки ТОВ «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» були направлені Банку заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом погашення кредиту за рахунок коштів на вкладному (депозитному) рахунку, то між сторонами припинилися зобов`язання за кредитним договором №107/2/13-KL від 19.04.2013 р. повністю, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку про припинення зобов`язання за договором іпотеки нерухомого майна.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2013 року ТОВ «ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ», як майновий поручитель Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ», та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» уклали договір іпотеки.

Відповідно до п. 1.1 цей Договір забезпечує виконання Іпотекодавцем зобов`язань, що випливають з укладеного із Іпотекодержателем Кредитного договору №107/2/13-KL від 19 квітня 2013 року та з додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі стосовно будь-яких збільшень основного зобов`язання та (або) процентів за основним зобов`язанням.

Згідно із п. 1.2. Договору іпотеки, предметом іпотеки є наступне майно:

- земельна ділянка несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :15:018:0001, площею 4,04510 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

- комплекс будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

- будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна .

Проаналізувавши наведене, колегія суддів не погоджується із висновком суду щодо задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки судом не з`ясовувався характер спірних правовідносин, що виникли за спірним договором іпотеки, та коло осіб інтересів яких він торкається, враховуючи інтереси ПАТ Златобанк, який є вигодонабувачем за цим договором іпотеки, а відтак, в порушення норм процесуального права, судом першої інстанції не вчинялось дій, в силу ст. 51 ЦПК України, щодо залучення ПАТ Златобанк відповідачем у справі.

Колегія суддів приймає до уваги аргументи апелянта щодо відсутності правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог у даній справі, виходячи з наступного, так як рішенням Господарського суду міста Києва від 10 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь щодо зобов`язання ПАТ Златобанк здійснити погашення заборгованості ТОВ Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь за кредитним договором №107/2/13-KL від 19 квітня 2013 року в сумі 6000000 грн. та суми процентів за депозитом шляхом перерахування зазначених сум з вкладного (депозитного) рахунку ТОВ Агрофірма Промінь(а.с.149-159).

Суд першої інстанції не пересвідчившись в обґрунтованості позовних вимог, не встановивши в чому полягає предмет спору, не залучивши до участі в справі належного відповідача, дійшов передчасного висновку щодо часткового задоволення даного позову, з чим не погоджується колегія суддів та вважає це порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Крім того колегія суддів вважає, що задоволенням вимог в частині припинення договору іпотеки та змін до нього, суд фактично змінив підсудність розгляду цієї справи, яку належало розглядати за місцем знаходження нерухомого майна, у відповідності до положень ст. 114 ЦПК України, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що справу розглянуто судом першої інстанції з порушення правил виключної підсудності, так як нерухоме майно знаходиться на території Херсонської області, вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 09 травня 2018 року у справі №369/238/15-ц.

Питання щодо припинення іпотеки та скасування записів про обтяження нерухомого майна, вчинених на підставі укладених договорів, жодним чином не стосуються питання, які виникли з договору оренди, укладеного з відповідачем, вказане колегія суддів вважає штучним об`єднанням вимог, всупереч ст.ст. 118,121 ЦПК України, в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Крім того колегією суддів встановлено порушення судом першої інстанції правил автоматизованого розподілу справи між суддями, що призвело до розгляду справи неуповноваженим складом суду, що доведено апелянтом у належний спосіб та належними письмовими доказами(а.с.147,148), що є окремою підставою, передбаченою ч.3 ст. 376 ЦПК України для скасування судового рішення.

В той же час, колегія суддів не погоджується з аргументами апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі на підставі відсутності предмету спору в порядку ст. 255 ЦПК України, оскільки наведені вище фактичні обставини свідчать про наявність правовідносин між позивачем та відповідачем в межах попереднього договору оренди від 07 червня 2017 року, який не визнавався судом недійсним, як і не встановлено колегією суддів укладення основного договору оренди між цими сторонами на виконання умов попереднього договору, а питання щодо договору іпотеки та скасування записів про обтяження, хоча і укладених між іншими сторонами правочинів, однак порушують спір і для позивача в тому числі, з огляду на що колегія суддів, враховуючи відсутність підстав для застосування ст. 255 ЦПК України, вважає за необхідне розглянути справу по суті з відмовою у задоволенні позовних вимог у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017року постановлено з грубим порушенням норм як процесуального так і матеріального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Златобанк підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі по 4800 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Златобанк задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року скасувати.

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір та скасування обтяжень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАГОТЗЕРНО-ВИСОКОПІЛЛЯ, на користь Публічного акціонерного товариства Златобанк , судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі по 4800 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: С.А.Зайцева

Ж.І.Максюта