Номер провадження: 22-ц/813/3038/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Виконавчого комітету Одеської міської ради у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Домусчі Л.В. 27 січня 2022 року у м. Одеса, -

встановила:

У червні 2021 року до суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ОСОБА_1 , є власником легкового автомобіля CHEVROLЕT AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . 28.12.2020 року близько 00-10 год. ранку на належний йому автомобіль, припаркований біля будинку №21 по вул. Сегедська у м. Одесі, впало дерево. Позивач негайно повідомив про подію КП «ЖСК Фонтанський» та Шевченківське ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі в Одеській області. Факт падіння дерева на автомобіль позивача був зафіксований у відповіді Шевченківського ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі в Одеській області, та рекомендовано звернутись до КП «Міськзелентрест». Після звернень до КП «Міськзелентрест» від 02.02.2021 року ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до ЖКС, за адресою падіння дерева. Між тим, згідно відповіді КП ЖКС «Фонтанський» від 09.02.2021 року, позивача було повідомлено, що дерево, що впало на його автомобіль, не знаходиться на балансі ЖКС. З посиланням на те, що виконавчим комітетом Одеської міської ради не визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розташовані на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи те, що саме на виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, ну думку позивача, обов`язок з відшкодування заподіяної йому майнової шкоди внаслідок падіння дерева у даному випадку повинно бути покладено саме на виконавчий комітет Одеської міської ради.

Згідно Звіту з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу від 25.01.2020 року, виконаного судовим експертом-автотоварознавцем Вітвіцьким І.І., вартість матеріального збитку пошкодженого КТЗ CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 32 896,20 грн. За виконання Звіту з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу позивачем було сплачено 2 000 грн. Отже, загальна сума завданих позивачу збитків становить 34 896,20 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача. Також, просив стягнути на його користь витрати по сплати судового збору у сумі 908 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 4 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2022 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради (, адреса: м. Одеса, пл. Думська площа, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 34 896,20 грн., та судовий збір у розмірі 908,00 грн.

У частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Виконавчого комітету Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що балансоутримувачем багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСББ «СЕГЕД 21-23», а отже позовні вимоги, подані до Виконавчого комітету Одеської міської ради, не підлягають задоволенню, так як останній не є належним відповідачем.

Крім того апелянт вважає, що позивачем не доведено факту завдання шкоди у зазначеному розмірі, не доведено обов`язку саме за Виконавчим комітетом Одеської міської ради відшкодувати спричинену шкоду, а також не обґрунтовано існування причинного зв`язку між діянням виконавчого комітету Одеської міської ради та завданням шкоди майну позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Виконавчого комітету Одеської міської ради підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля CHEVROLЕT AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

28 грудня 2020 року близько 00-10 год. ранку на припаркований вздовж узбіччя дороги, у незабороненому місці, біля будинку №21 по вул. Сегедській у м. Одесі, автомобіль марки CHEVROLЕT AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року, випуску впало дерево.

За фактом настання даної події позивача звернувся до Шевченківського ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі в Одеській області, що зафіксовано в листі ВП від 05.01.2021 року (а.с.4), та було рекомендоване позивачу звернутись з питань відшкодування завданої шкоди до КУ «Міськзелентрест».

Згідно відповіді КП ЖКС «Фонтанський» від 09.02.2021 року, позивача було повідомлено, що дерево, що впало на його автомобіль, не знаходиться на балансі ЖКС.

На замовлення позивача, за договором №69/20 від 30.12.2020 року, виконавець ОСОБА_2 провів експертне дослідження по визначенню матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті падіння дерева, що сталося 28.12.2020 року.

Згідно Звіту з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу від 25.01.2020 року (а.с.13-56), виконаного судовим експертом-автотоварознавцем Вітвіцьким І.І., вартість матеріального збитку пошкодженого КТЗ CHEVROLET AVEO, склала 32 896,20 грн.

За виконання даного Звіту з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу позивачем було сплачено кошти у сумі 2000.00 грн., про що свідчить квитанція від 11.01.2021 року (а.с.57).

Згідно з п.9 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно ст.12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Пунктом 4 ч.1 ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства.

У ст.25, ч.1 ст.28 Закону «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір про утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Підпунктами 1,2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-УІ, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах - на дані підприємства.

Згідно з п.п.10, 11 п.7.2 Правил благоустрою території міста Одеси - на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами.

Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27.07.2006 року за №880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до п.2.1. Правил, зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку. Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства.

Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Згідно з п.9.1.12. вказаних Правил, аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Крім того, відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, за здійснення належного догляду за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень.

Правилами визначено, що балансоутримувачі - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку, відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача, повинно здійснюватися особою, у власності або на балансі якої перебуває земельна ділянка, на якій розташоване дерево, яке впало та пошкодило автомобіль.

Згідно п.п.7 п. «а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах із цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Таким чином, організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 21.

При вирішенні аналогічного спору Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №2-1474/11, дійшов висновку, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради.

Згідно відповіді КП ЖКС «Фонтанський» від 09.02.2021 року, позивача було повідомлено, що дерево, що впало на його автомобіль, не знаходиться на балансі ЖКС.

Також, як вірно зазначено у рішенні суду, в матеріалах справи відсутні докази того, що це дерево було передано на баланс будь-якому іншому підприємству, та щодо наявності відповідного факту стороною відповідача не було надано належних та допустимих доказів.

Підсумовуючи усе вищенаведене, судом зроблений обґрунтований висновок, що до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а у разі не визначення виконавчим органом балансоутримувачів, які мають належним чином доглядати за зеленими насадженнями, у тому числі і деревами, та вживати усі необхідні заходи для безпечного знаходження громадян, а також їх майна на території, яка підвідомча таким балансоутримувачам, - відповідальність несе виконавчий орган місцевої ради.

Згідно з ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що позивачем доведено факт завдання йому шкоди в результаті падіння дерева на автомобіль позивача, протиправну бездіяльність відповідача, яка виразилась у невизначені балансоутримувача цього зеленого насадження, причинний зв`язок між ними, а відповідач, відповідно до вимог статей 10-13,49, 81, 89 ЦПК України, не спростував вказане і не довів відсутності своєї вини та відсутність підстав для відшкодування шкоди.

Отже, виходячи із викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність тверджень представника відповідача з приводу того, що виконком Одеської міської ради є неналежним відповідачем у справі.

Враховуючи те, що саме на виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а в даному випадку останнім не було визначено балансоутримувача, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева у даному випадку повинно бути покладено саме на виконавчий комітет Одеської міської ради.

У ч.2 ст.1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Тобто, в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності

Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України).

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Єдиною та достатньою обставиною у цій справі, яка б свідчила про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, а як наслідок і відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку її відшкодувати, було б заподіяння такої шкоди у зв`язку із дією об`єктивних обставин, зокрема тим що падіння дерева на автомобіль відбулося внаслідок злив, ураганів, сильних вітрів тощо.

Однак, будь-яких відомостей щодо таких обставин відповідачем не надано.

Таким чином, факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання у зв`язку із цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем, на підставі чого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З боку відповідача не надано будь-яких доказів щодо спростування розміру завданих збитків, та не було заявлено відповідного клопотання щодо проведення експертного дослідження у рамках розгляду даної справи.

Щодо стягнення судових витрат, то судом вірно зазначено, що у матеріалах справи наявний витяг №18/V з договору про надання правової допомоги від 11.05.2021 року (а.с.60), згідно якого адвокат Дашковська Д.І. взяла на себе обов`язки з представництва інтересів ОСОБА_1 , зокрема, у суді.

Між тим, із боку позивача не було надано належних доказів щодо вартості таких послуг та їх оплати, за викладеного суд не вбачав підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення на його користь 4 000 грн. коштів , сплачених за надання правничої допомоги.

Однак, із відповідача на користь позивача підлягали стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника Виконавчого комітету Одеської міської ради про те, що експертний звіт від 25.01.2021 року, складений експертом Вітвіцьким І.І., не є належним доказом по справі, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу», судові експерти мають право проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб.

Згідно з п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 року №53/5, за дорученням юридичних і фізичних осіб виконуються експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Результати експертних досліджень викладаються у письмових висновках експертних досліджень згідно з чинним законодавством України.

Експерт, у випадку виконання експертного дослідження, не несе кримінальної відповідальності та інших видів відповідальності, встановлених Законом України «Про судову експертизу».

суд вбачає, що про відповідальність за невиконання або неналежного виконання свої зобов`язань експерт був обізнаний у договорі №69/20 від 30.12.2020 року про проведення експертного дослідження.

Крім того апелянт вважає, що позивачем не доведено обов`язку саме за Виконавчим комітетом Одеської міської ради відшкодувати спричинену шкоду, а також не обґрунтовано існування причинного зв`язку між діянням виконавчого комітету Одеської міської ради та завданням шкоди майну позивача.

Колегія суддів зауважує, що жодного належного та допустимого доказу того, що дерево, яке впало на автомобіль, належний позивачу, було передано на баланс будь-якому іншому підприємству, а враховуючи, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, то обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева, має бути покладено саме на Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Виконавчого комітету Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 січня 2023 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе