Справа № 606/1990/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , у якому просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що позивачі є власниками вказаної вище квартири. У даній квартирі були зареєстровані чотири особи: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Позивачі фактично проживають з сином ОСОБА_4 ОСОБА_3 не проживає в даному житловому приміщенні близько 12 років, витрати по його утриманні не несе, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача у квартирі створює позивачам певні незручності, оскільки вони не мають змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном.

За вказаних обставин, позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, у поданій позовній заяві просили справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд, враховуючи положення статті 280 ЦПК України, вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування від 18.03.2003 ОСОБА_5 від свого імені та від імені ОСОБА_6 (дарителі) подарували, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (обдаровані) прийняли у дар належну дарителям квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 24.03.2003, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 18.03.2003.

На момент розгляду справи в житловому будинку зареєстровані позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №12-11/579, виданою Теребовлянською міською радою Тернопільської області 04.11.2022.

Актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 за № 02-241/02/92, комісією, яка складається з депутата Теребовлянської міської ради Заверухи Л.М., сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , однак у вказаному житловому приміщенні не проживав та не проживає протягом 12 років.

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суб`єктами права приватної власності, згідно статті 325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені в статті 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог частини першої статті 317, частини першої статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до вимог статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із статтею 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Згідно статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_9 не проживає більше року у квартирі АДРЕСА_1 та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку.

Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірному житловому будинку суду представлено не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивачів відповідачем, які підлягають захисту в порядку усунення позивачам перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 16 січня 2023 року.

Суддя А.В.Мельник