Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5269/21
Провадження № 2/332/383/23
Рішення

Іменем України

30 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тихоліз Сергій Павлович, до Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» про відшкодування шкоди, -

Встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тихоліз Сергій Павлович, звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.04.2021 приблизно о 16-15 год. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у якості водія АТ «ЗЗФ», керуючи автобусом «А-09201 Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить АТ «Запорізький завод феросплавів», порушив вимоги пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, а саме, виїжджаючи з прилеглої території будівлі 11 по вулиці Діагональній у місті Запоріжжі, не надав переваги у русі автомобілю «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого сталося зіткнення з вказаним транспортним засобом.

22.09.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани правої надбрівної дуги, правої повіки, тім`яної ділянки голови, черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Крім того, в автомобілі «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якості пасажира знаходилася дружина водія ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала незначні тілесні ушкодження, та не стала звертатися за медичною допомогою до медичних установ м. Запоріжжя.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та наслідків від неї, ОСОБА_1 було завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим, він просить стягнути з відповідача на свою користь 900,00 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на евакуатор, 60 000,00 грн моральної шкоди та 6 000,00 грн правової допомоги.

12.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Від представника позивача адвоката Тихоліза С.П., надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_4 , надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та документально підтверджено, що 15.04.2021 приблизно о 16-15 год. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у якості водія АТ «Запорізький завод феросплавів» (надалі АТ «ЗЗФ»), керуючи автобусом «А-09201 Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить АТ «ЗЗФ», порушив вимоги пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, а саме, виїжджаючи з прилеглої території будівлі 11 по вулиці Діагональній у місті Запоріжжі, не надав переваги у русі автомобілю «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого сталося зіткнення з вказаним транспортним засобом.

22.09.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 22-24).

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани правої надбрівної дуги, правої повіки, тім`яної ділянки голови, черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Вказане підтверджується медичною документацією: випискою № 5117 із медичної картки стаціонарного хворого Відділення термічної травми (ОПІКОВЕ) та реконструктивно-відновлювальної хірургії, виданої 26.04.2021 КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР (а.с. 16), консультаційним висновком спеціаліста, виданим 29.04.2021 КНП «Міська лікарня № 3» (а.с. 17).

Згідно Наказу (розпорядження) № 227/к від 06.05.2020, з 07.05.2020 ОСОБА_2 прийнятий на роботу до АТ «ЗЗФ» на посаду водія автотранспортних засобів І класу АТЦ (а.с. 25) та згідно Розпорядження по АТЦ №1 від 04.01.2021, водія ОСОБА_2 з 04.01.2021 було закріплено за автобусом «Богдан», державний номер НОМЕР_1 з його згоди (а.с. 26).

Згідно Журналу виїзду та повернення автотехніки (автобуси) АТ «ЗЗФ», 15.04.2021 водій ОСОБА_2 працював, керуючи автобусом «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 28-зворотний бік).

Відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів засобів № АР/0802109, страхувальником автобусу «А 09201 Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 є АТ «ЗЗФ», місцерозташування якого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11 (а.с. 27). Наведене підтверджує, що володільцем, у повному господарському віданні якого перебуває транспортний засіб, є АТ «ЗЗФ». А тому саме АТ «ЗЗФ» зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану належним йому джерелом підвищеної небезпеки.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач надав суду відзив, в якому просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення у повному обсязі. Відзив обґрунтований наступним. Відповідач АТ «ЗЗФ» не заперечує щодо відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, однак вважає, що 60 000,00 грн є значно перевищеним розміром. Позивач повинен був отримати сатисфакцію моральної шкоди від страховика в розмірі 13 000,00 грн, а АТ «ЗЗФ», як страхувальник та власник забезпеченого транспортного засобу, повинен був відповідати за моральну шкоду у розмірі, що перевищує ліміт страховика. Крім того, зауважує, що незалежно від того чи звернувся позивач до страховика ТДВ «Страхова компанія «Кредо» за відшкодуванням майнової шкоди в розмірі 900,00 грн за евакуацію його автомобіля на стоянку чи ні, у стягненні з відповідача цієї майнової шкоди судом має бути відмовлено з огляду на норми статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також відповідач заперечує щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, адже розмір витрат є завищеним та невідповідним складності справи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Положення п. 1.7. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до приписів ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача АТ «ЗЗФ» була застрахована згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «Страхова компанія «Кредо» за страховим Полісом № АР/0802109. Згідно цього полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілих під час ДТП складає 260 000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну 130 000,00грн; франшиза 0,00 грн (а.с. 122-123). Поліс на момент ДТП діяв.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Вона полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 26-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Судом встановлено, що відповідно до страхового Акта № 54-22968870 від 19.11.2021 та платіжного доручення № 7536 від 19.11.2021 позивачу ОСОБА_1 сплачено 4 811,03 грн (а.с. 118-118-зворотний бік). Вказана сума була визначена ТДВ «Страхова компанія «Кредо» згідно наданих позивачем документів, зокрема, призначень, копій товарних чеків на придбання медикаментів та медичних виробів. Тобто, лікування та відповідна нарахована моральна шкода складають 4 811,03 грн (а.с. 121).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3).

При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27.01.2004 по справі № 1-9/2004, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вже сплачену позивачу суму відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за доцільне задовольнити моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Щодо позову в частині стягнення витрат на послуги евакуатора слід зазначити наступне.

Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Витрати на евакуатор з міста ДТП до місця проживання позивача повинні бути сплачені страховою компанією і не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки сума страхового відшкодування не перевищила встановлений ліміт відповідальності.

Щодо правничої допомоги, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: договором про надання правової допомоги № 11/21, укладений 28.04.2021 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Тихолізом С.П. (а.с. 31), квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від грудня 2021 року на суму 6 000,00 грн (а.с. 31-а), розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу на загальну суму 6 000,00 грн (а.с. 32), витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с. 33), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП № 002029 (а.с. 34).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 6 000,00 грн, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, у разі задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру матеріальна шкода за витрати на евакуатор та моральна шкода. Оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги лише в частині моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн, з відповідача в дохід держави підлягає стягнення сума судового збору в розмірі 302,36 грн, що пропорційна до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Тихоліз Сергій Павлович, до Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 20 000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» на користь ОСОБА_1 правовому допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» в дохід держави судовий збір в розмірі 302,36 грн.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 03.02.2023.

Суддя О.С. Яцун