Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1151/22

07 лютого 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Решетова В. В.,

з участю секретаря Остапишин І. Р.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.11.2022 року звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що за час перебування в не зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них з ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалось, сім`я розпалася, шлюб існує формально. Малолітня донька залишилася проживати з нею та перебуває на її утриманні.

Сторони проживають окремо, домовленості щодо утримання дружини не досягнуто. Відповідач добровільно не утримує родину, хоча зобов`язаний надавати таку допомогу. Позивач не має змоги працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Про інші утримання з відповідача не відомо.

Зазначає, що дитині необхідно забезпечити належний рівень для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку, а самостійно вона зробити цього не може. Тому, на її думку, відповідач, будучи здоровою, працездатною особою, може сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно на утримання дитини та 1000 гривень на її утримання до досягнення донькою трьох років. З огляду на викладене, посилаючись на норми Сімейного кодексу України, законодавчо встановлену величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наведені нею доводи щодо витрат, які вона несе на утримання дитини, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.11.2022 р., відкрито провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач 07.12.2022 року направив на адресу суду відзив, відповідно до якого позов визнав частково, та просив його задовольнити частково. А саме, в частині стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 4000 гривень, просить стягнути з нього на користь дитини аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, як просить позивачка, оскільки він на даний час ніде не працює, отримує дохід від тимчасових заробітків, не має рухомого та нерухомого майна, тому у нього не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 4000 гривень. Крім того, просить відмовити у стягнення на користь позивачки кошти на її утримання до трьох років, оскільки позивачка не надала суду жодного доказу, що в нього є матеріальна спроможність надавати кошти на її утримання, як зазначено в ст. 84 СК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Проти відзиву заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Крім того, позов визнав частково, з підстав зазначених у відзиві, просив позов задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у незареєстрованому шлюбі з позивачкою (фактичні шлюбні відносини) доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю та перебувають на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивачка і відповідач не вирішили.

Позивач не працює у зв`язку з доглядом з малолітньою дитиною.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно з ч. 1ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2272 гривні, на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує: факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини, матеріальне становище платника аліментів, те, що він є особою працездатного віку, відсутність у нього інших утриманців.

Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України).

З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину (станом на день ухвалення рішення), суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1ст.182Сімейного кодексу України, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, тобто, у розмірі співмірному із встановленим державою прожитковим мінімумом, для забезпечення мінімальних потреб дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову 07 листопада 2022 року, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного зі сторін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З приводу вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного.

Аналіз норм статей 75 і 76 Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з членів подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Однією із умов закону стосовно надання права на утримання дружини є змога чоловіка таку матеріальну допомогу надавати.

Постановою Верховного Суду України від 28.02.2018 року у справі №130/2233/15-ц зазначено, що тягар доказування можливості платника надавати матеріальну допомогу покладається на позивача.

Втім, позивач не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання. Позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ,з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі наведеного, ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 141, 263 - 265, 279, 280, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 07 листопада 2022 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Решетов