Справа № 309/2410/19
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Управління Державної інспекції архітектури та містобудування у Закарпатській області, яка не приймала участі в справі, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2019 року, ухваленого суддею Довжанин М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вишківської селищної ради, в якому просила визнати за нею право власності на самочинне будівництво комплекс торговельних будівель, загальною площею 922,65 кв.м. з надвірними спорудами, який складається з : Торговельна будівля поз. на плані літ. А загальною площею 19,5 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Б загальною площею 43,2 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. В загальною площею 70,0 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Г загальною площею 102,3 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Д загальною площею 134,0 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Е загальною площею 119,3 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Є загальною площею 25,08 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Ж загальною площею 32,27 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. И загальною площею 23,62 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Й загальною площею 23,50 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. К загальною площею 30.24 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Л загальною площею 22.49 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. М загальною площею 29,08 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Н загальною площею 21,87 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. П загальною площею 19,00 кв.м.; Гідротехнічна споруда поз. на плані №1 загальною площею 207,2 кв.м.

Позов обґрунтовує тим, що 04 грудня 2012 року за договором купівлі-продажу земельної ділянки вона набула у власність цілу земельну ділянку площею 0,1000 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2125.355303:01:001:0487, цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання.

07 грудня 2017 року Вишківська селищна рада прийняла рішення № 450 про затвердження детального плану території в с. ІІІаян в межах вулиці Котеджна та частини вулиці Центральна, згідно заяви позивачки.

У відповідності до вказаного рішення було виготовлено завдання на розроблення детального плану, а згодом і був виготовлений детальний план території в АДРЕСА_2 та частини вулиці Центральна Вишківської селищної ради ТОВ ПВК «Закарпатреконструкція», яким згідно Витягу із протоколу № 5 засідання архітектурно-містобудівної ради від 25.10.2017 рекомендовано Вишківській селищній раді затвердити детальний план території с. Шаян в межах вул. Котеджна та вул. Центральна Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області за умови врахування зауважень та пропозицій ради та відповідно до чинного законодавства.

У 2017 році позивачкою було побудовано комплекс торговельних будівель, загальною площею 922.65 кв.м. з надвірними спорудами та гідротехнічну споруду, що погоджено державним агентством водних ресурсів України.

Під час проведення будівельних робіт нею були дотримані всі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми та з початку будівництва до сьогоднішнього дня жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. 27 грудня 2018 року їй виготовлено технічний паспорт на комплекс торгових будівель. Вказаний комплекс розташований за адресою: с. Шаян, Хустський район, Закарпатська область. Отже, вказана споруда не є аварійною та придатна для використання. Позивач вважає, що наявні підстави для визнання за нею права власності на вказаний комплекс торгових будівель.

Посилаючись на викладене просила позов задовольнити.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2020 року позов задоволено.

На таке рішення суду заступник прокурора Закарпатської області Новіков А. подав апеляційну скаргу в інтересах держави - в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області особи, яка не брала участі у справі, проте оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси цього Управління. Апелянт зазначає, що позивач не звертався до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області для введення об`єкта в експлуатацію та набуття права власності на такий об`єкт; інформація про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об`єктів та вводу їх в експлуатацію відсутня. Апелянт зазначає, що оскарження прокурором рішення суду спрямоване на задоволення суспільних потреб у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання безпечності існування збудованого; порушення інтересів держави, в тому числі, полягає в тому, що за відсутності законних підстав, визнання в судовому порядку за ОСОБА_1 права власності на самочинно збудовані торгові приміщення порушує встановлений законодавством порядок набуття права власності на майно, оскільки прийняття рішення про прийняття об`єкта в експлуатацію відноситься до компетенції Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області. Окрім того відсутність документів, що підтверджують безпечність експлуатації створює небезпеку для населення та порушує права Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо контролювання та здійснення перевірок. Вважаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи і судом порушено норми матеріального права, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляцій скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Довгій В.І. просить закрити апеляційне провадження.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 березня 2022 року залучено до участі в справі Державну інспекцію архітектури та містобудування України, як правонаступника Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 04 грудня 2012 року за договором купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_1 набула у власність цілу земельну ділянку площею 0,1000 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2125.355303:01:001:0487, цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання (а.с.10, 11).

07 грудня 2017 року Вишківська селищна рада прийняла рішення № 450 про затвердження детального плану території в с. ІІІаян в межах вулиці Котеджна та частини вулиці Центральна, згідно заяви ОСОБА_1 (а.с.16).

У відповідності до вказаного рішення було виготовлено завдання на розроблення детального плану, а згодом і був виготовлений детальний план території в с. Шаян в межах вулиці Котеджна та частини вулиці Центральна Вишківської селищної ради ТОВ ПВК «Закарпатреконструкція»(а.с.17-32).

У 2017 році ОСОБА_1 самочинно побудовано комплекс торговельних будівель, загальною площею 922.65 кв.м. з надвірними спорудами та гідротехнічну споруду.

27 грудня 2018 року виготовлено технічний паспорт на комплекс торгових будівель, який складається з: Торгівельна будівля поз. на плані літ. А загальною площею 19,5 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Б загальною площею 43,2 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. В загальною площею 70.0 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Г загальною площею 102,3 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Д загальною площею 134,0 кв.м.; Торговельна будівля поз. на плані літ. Е загальною площею 119,3 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Є загальною площею 25,08 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Ж загальною площею 32,27 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. И загальною площею 23,62 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. И загальною площею 23,50 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. К загальною площею 30.24 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Л загальною площею 22,49 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. М загальною площею 29,08 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. Н загальною площею 21,87 кв.м.; Павільйон поз. на плані літ. П загальною площею 19,00 кв.м.; Гідротехнічна споруда поз. на плані №1 загальною площею 207,2 кв.м. (а.с.33-42).

Звертаючись із апеляційною скаргою прокурор зазначив, що у даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що визнання за відсутності законних підстав за позивачем права власності на спірне майно, порушує встановлений законом порядок набуття права власності на майно, при цьому суд замінив компетентних орган уповноважений здійснювати таке оформлення права власності. Уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Державна архітектурно - будівельна інспекція України в особі Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Закарпатській області (правонаступником якого є Державна інспекція архітектури та містобудування України), яких не залучено до участі у справі в якості відповідачів і які не брали участі у даній справі та які не забезпечили належний захист інтересів держави шляхом оскарження незаконного судового рішення.

Прокурором також зазначено, що у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Закарпатською обласною прокуратурою 29.01.2020 повідомлено Державну архітектурно - будівельну інспекцію України та Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про подання в їх інтересах апеляційної скарги на дане рішення.

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Частинами 3 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною четвертою статті 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Системне тлумачення частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом/скаргою у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Тобто, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194 гс 19). У даній постанові Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора, у цьому випадку, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в інтересах держави в особі уповноваженого органу, який не брав участі у справі.

Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Прокурор в апеляційній скарзі, зазначивши органи до компетенції яких віднесені відповідні повноваження Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України), посилався на те, що вказані ним органи не забезпечили захист інтересів держави, шляхом оскарження рішення Хустського районного суду від 10.09.2019, а тому, прокурор вступає в указану справу в їх інтересах.

Прокурором до апеляційної скарги долучено листи (повідомлення) від 29.01.2020 за №05/2-533-20/вих-20, які адресовані Державній архітектурно-будівельній інспекції України та Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, із змісту яких вбачається, що прокурор повідомляє дані органи, що прокуратурою області в інтересах держави в особі цих органів подано апеляційну скаргу на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 10.09.2019 у даній справі.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що прокурором фактично не надано можливість даному органу самостійно відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме, подання апеляційної скарги або аргументованого повідомлення про відсутність такого порушення.

Прокурором не подано доказів, які б підтверджували про невиконання або неналежне виконання вищевказаними органами, які є самостійними юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснення функцій у сфері містобудування та архітектури.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не доведено підстави представництва інтересів держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Управління Державної інспекції архітектури та містобудування у Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, або подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, висновків Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194 гс 19), з врахуванням того, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора в інтересах держави, встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою підлягає закриттю з тих підстав, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 362, 367, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Управління Державної інспекції архітектури та містобудування у Закарпатській області, яка не приймала участі в справі, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: