У Х В А Л А

"09" лютого 2023 р. Справа № 596/215/23

Провадження № 2/596/154/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Цвинтарна Т.М., вивчивши матеріали справи за позовом адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Авдєєнко В.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області та просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Гусятинського селищного голови №37-ос від 26 січня 2023 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2023 року вищезазначену справу розподілено для розгляду судді Цвинтарній Т.М..

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді, оскільки позивач по справі ОСОБА_1 перебуває з суддею Цвинтарною Т.М. у товариських стосунках.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ч.ч.1,2,7-9 ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи до уваги вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, вважаю, що наведена підстава для самовідводу судді є іншою обставиною в розумінні п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, яка може породити в відповідача по справі, третьої особи, стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики, керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти самовідвід судді Цвинтарної Тетяни Миколаївни в цивільній справі № 596/215/23 за позовом адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Цивільну справу № 596/215/23 передати до канцелярії Гусятинського районного суду Тернопільської області для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 09 лютого 2023 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна