Справа №296/7879/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районнго суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно: грошові заощадження, житловий будинок в м. Житомирі, частину житлового будинку в сільській місцевості, земельні ділянки.

Відповідач по справі є спадкоємцем першої черги як дочка померлого.

Позивач вказує на відсутність за життя ОСОБА_4 будь-якого спілкування між ним та дочкою, зауважує на власних теплих родиннх відносинах із братом, та, посилаючись на положення ч.2 ст. 1259 ЦК України, які визначають умови зміни черговості одержання права на спадкування, просить визнати за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом зі спадкоємицею першої черги за законом - ОСОБА_2 .

За наслідком дослідження змісту позовної заяви, доданих документів, суддя вважає необхідним звернути увагу на такому.

У ст.27 ЦПК визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У свій постанові від 4 грудня 2019 року №489/2055/19 Верховний Суд зазначив висновок: «Виключну підсудність установлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК). Згідно з положеннями ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння й користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є в спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (стст.364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є в спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (стст.370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло з договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник із приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини».

З огляду на ту обставину, що в наслідки розв`язання спору про визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги спадкування за законом позивачеми покладається

отримання прав на спадкове нерухоме майно, у виниклому спорі підлягають до застосування правила виключної підсудності за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Оскільки розташування майна, передбаченого як спірне, не є однорідним за адміністративним поділом, що, у свою чергу, передбачає необхідність визначення правильної територіальної підсудності, позивачам слід навести відомості та надати підтверджуючі докази розташування нерухомого майна, вартості такого нерухомого майна щодо кожного з об`єктів.

За змістом ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175. 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк в десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для виправлення вказаних недоліків.

В разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя: Д.М.Лєдньов