Справа № 743/71/22
Провадження № 2/743/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду цивільної справи за первісним позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 36882 грн., штраф, передбачений договором у розмірі 12294 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.05.2021 між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг №402050, згідно якого ФОП ОСОБА_1 здійснює пошук та надає ОСОБА_2 інформацію про об`єкти нерухомості, які пропонуються для продажу у м. Києві, а ОСОБА_2 зобов`язався прийняти та оплатити послуги відповідно до умов договору, а саме у розмірі 24588 грн., що еквівалентно 892 долара США, у строк до 16.07.2021. Послуги, передбачені договором, були надані позивачем у повному обсязі та прийняті відповідачем без зауважень, на підтвердження чого останній підписав акт прийому-передачі наданих послуг та Додаток №1 до Договору. Проте, відповідач свої зобов`язання, передбачені договором не виконав і не оплатив кошти за отримані послуги, що стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

22.02.2022 до Ріпкинського районного суду Чернігівської області від представника відповідача адвоката Кушнеренко Є.Ю. надійшов відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, через фактичне невиконання позивачем умов договору та відсутність підстав для оплати договору.

Разом із відзивом на позов представник відповідача адвокат Кушнеренко Є.Ю. подав зустрічний позов до ФОП ОСОБА_1 , у якому просить визнати Договір про надання послуг №402050 від 16.05.2021 не дійсним та стягнути з ФОП ОСОБА_1 понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач мав намір придбати квартиру в м. Києві, у зв`язку з чим він звернувся до ріелтора ОСОБА_3 , яка запропонувала огляну квартиру у АДРЕСА_1 . Згодом виявилося, що між власниками вказаної квартири та ТОВ «Благовіст «Шевченківське» була домовленість про надання їм послуг з продажу квартири. Представником ТОВ «Благовіст «Шевченківське» під час домовленостей була ОСОБА_4 . Оглянувши квартиру на огляд якої з`явилася ОСОБА_1 , продавці та ОСОБА_2 дійшли згоди укласти попередній договір купівлі-продажу. Однак, ОСОБА_4 повідомила, що без підписання ряду договорів з ТОВ «Благовіст «Шевченківське», з ФОП ОСОБА_4 та з ФОП ОСОБА_1 укладання попереднього договору є неможливим. Будучи необізнаним та маючи довіру до агента, відповідач 16.05.2021 підписав Договори про надання послуги з вищевказаними суб`єктами. На момент підписання договору, ОСОБА_2 вважав його фіктивним, оскільки ОСОБА_4 , підписуючи договір не була стороною цього договору, так як не мала повноважень на підписання договору від імені ФОП ОСОБА_1 , та був впевнений, що волевиявлення на його виконання ні у нього, ні у ФОП ОСОБА_1 не було. ФОП ОСОБА_1 не були надані будь-які послуги, що вказані в договорі, а відповідачем не було здійснено оплату за договором. Тому, з урахуванням наведеного ОСОБА_2 є споживачем послуг та позивачем за первісним позовом порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання повної та достовірної інформації про послуги перед укладанням договору.

Представник позивача - адвокат Задорожний Б.Ю. у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи №743/70/22, яке проводилося за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EASYCON», не заперечував щодо розгляду даної справи у його відсутність.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвокат Кушнеренко Є.Ю. у судове засідання надав заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2021 ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ОСОБА_2 (Замовник) уклали Договір про надання послуг №402050.

Згідно п.1.1. вказаного Договору, Виконавець здійснює пошук та надає Замовнику інформацію про об`єкти нерухомості, які пропонуються для продажу у м. Києві, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Виконавцю надані послуги згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.3.2. Договору про надання послуг №402050, Замовник зобов`язується оплатити послуги Виконавця у розмірі 24588 грн., що еквівалентно 892 долара США,не пізніше 16.07.2021. Сторони домовилися, що на момент оплати послуг сума винагороди Виконавця в гривнях розраховується за курсом продажу долара США, опублікованому на сайті https://privatbank.ua.

Пунктами 2.2., 2.5. Договору передбачено, що документом, що підтверджує здійснення пошуку об`єкта (об`єктів) нерухомості, організацію огляду та надання інформації щодо нього (них), є Додаток №1 невід`ємна частина цього Договору. Зобов`язання вважаються виконаними, а послуги прийняті Замовником, з моменту підписання сторонами Додатку №1 до цього Договору.

У п. 4.4. вказаного Договору зазначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 16.07.2021, але в будь-якому випадку не припиняє свою дію до повного розрахунку між Сторонами.

16.05.2021 ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали Додаток №1 до Договору про надання послуг №402050 від 16.05.2021 та підтвердили, що відповідно до умов вказаного договору Виконавцем надані Замовнику послуги щодо пошуку, організації оглядів та надання інформації про об`єкти нерухомості, вказані в цьому Додатку. Замовник підтверджує, що вказані послуги надані належним чином, заявляє про відсутність претензій до Виконавця.

Також, 04.06.2021 між сторонами було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого Виконавець, надав Замовнику передбачені Договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 послуги у повному обсязі, належної якості і у встановлений строк. Вартість послуг склала 24588 грн.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що договір є основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Однак, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у позові вказує, що незважаючи на те, що між сторонами було підписано Акт прийому-передачі наданих послу, який підтверджує факт наданням ним відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) передбачених Договором послуг, останній не виконав взяті на себе зобов`язання та не оплатив кошти за отримані послуги.

З метою досудового врегулювання спору позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) направив ОСОБА_2 претензію від 19.07.2021, яка останнім виконана не була.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) виконав покладені Договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 зобов`язання, що підтверджується Актом прийому-передачі від 04.06.2021, а відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань та у добровільному порядку не сплатив позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) винагороду, передбачену Договором у розмірі 24588 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1. Договору про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у разі несвоєчасної оплати послуг Виконавця Замовник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 50% від вартості послуг.

Отже, заборгованість відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) перед ФОП ОСОБА_1 становить 36882 грн., яка складається з 24588 грн. заборгованості за винагородою та 12294 грн.- штрафу.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 36882 грн. підлягають задоволенню.

Проте, на думку суду, позивачем не обґрунтовано позовні вимоги в частині стягнення суми 12294 грн., яка, як вказано у позові, є штрафом передбаченим договором. Враховуючи те, що загальна сума заборгованості становить 36882 грн., до якої вже враховано суму штрафу -12294 грн., то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у позові вказав, що за Договором про надання правової допомоги вартість послуг адвоката складає 16200 грн., проте доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї частини вимог за необґрунтованістю.

Щодо вирішення вимог за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею16 цього Кодексу.

У зустрічному позові представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) адвокат Кушнеренко Є.Ю. просить визнати Договір про надання послуг №402050 від 16.05.2021 недійсним, посилаючи на те, що жодною із сторін Договору не було вчинено жодних дій на підтвердження схвалення такого правочину. Позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) не були надані будь-які послуги, щ вказані в договорі, а відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не було здійснено оплату за договором. Невиконання умов договору позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) свідчить про відсутність у неї на момент укладення договору волевиявлення щодо укладання та виконання Договору. Крім того, вказав, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) підписав Договір, оскільки вважав його фіктивним, так як його запевнили, що виконувати Договір не потрібно.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З досліджених матеріалів справи, суд зазначає, що доводи представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвоката Кушнеренко Є.Ю., викладені у зустрічному позові не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалам справи доказами, а відтак судом не встановлено обставин, які б слугували підставою для визнання спірного договору недійсним.

Також, судом не встановлено, що спірний договір не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та те, що ТОВ «Благовіст «Шевченківське» було порушено у відношенні до ОСОБА_2 вимоги ст. 15 вказаного Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) на користь позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 744,30 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), заборгованість за договором про надання послуг №402050 від 16.05.2021 у розмірі 36882 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), судовий збір, в розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн. 30 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про захист прав споживачів та визнання договору недійсним відмовити.

Повний текст рішення складено 06 січня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Павленко