У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/40/23

2-о/609/10/2023

18 січня 2023 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Шумського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме:

- трудової книжки серія НОМЕР_1 від 26.06.1980 р;

- свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 18.05.1985 р. в графі мати;

- свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.09.1982 р.;

- свідоцтва про навчання НОМЕР_4 ;

- довідки архівного відділу №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області №03-01/2/1957 від 28.12.2022 р.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Вимоги щодо форми та змісту заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені у ст. 318 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати у тому числі і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Разом з тим, звертаючись до суду з даною заявою, заявник не зазначила, з яких причин неможливо внести відповідні зміни в трудову книжку з метою вірного зазначення її імені. Так само до заяви не додано відповідну довідку про неможливість внесення таких виправлень.

Доказів того, що зверненню до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу передувало звернення заявника до відповідної установи (організації, підприємства тощо) із заявою про внесення змін до трудової книжки, також не додано.

Окрім того, поряд із іншими документами, заявник просить встановити факт належності їй свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 18.05.1985 р. в графі мати та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.09.1982 р.

Суд зазначає, що відповідно до п.6 ч.1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 3 статті 315 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено залишення без руху заяви, яка подана в порядку окремого провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви, строк на їх усунення доцільно визначити десять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 10, 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 293-294, 297, 298, 318 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути її заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена 18 січня 2023 року.

Суддя: М. В. Харлан