Житомирський апеляційний суд
Справа №293/783/18 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є.Б.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Коломієць О.С,

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м.Житомирі цивільну справу №285/783/18 за позовом Приватного підприємства «Злагода Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Бруховського Є.Б.

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із відповідача на його користь 28469,18 грн. матеріальної шкоди та понесені судові витрати.

На обґрунтування позову зазначив, що 10 травня 2018 року о 08 год. 00 хв. на полі, поблизу села Зороків Черняхівського району під час того, як трактор «Кейс Магнум 310», який належить Приватному підприємству «Злагода Плюс», виконував сільськогосподарські роботи, ОСОБА_1 , діючи навмисно, з хуліганських спонукань, кинувши каміння, розбив скло в тракторі, чим наніс ПП «Злагода Плюс» значну матеріальну шкоду в сумі 28469,18 грн. Свідками даних подій були працівники підприємства. Враховуючи, що у досудовому порядку відповідач врегулювати спір не бажає, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року позов Приватного підприємства «Злагода Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди задоволено.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення суду від 01 листопада 2018 року.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Злагода Плюс» 28 469,18 грн. заподіяної шкоди, яка складається з наступного: 18 629,00 грн. вартість скла кабіни (бокове); 0,18 коп. за скло кабіни бокове; 9 840,00 грн. вартість за встановлення бокового скла кабіни та інші роботи. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він жодного разу не визнавав безпідставні позовні вимоги позивача, про що неодноразово наголошував, у тому числі і в заяві про перегляд заочного рішення. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували твердження позивача про заподіяння матеріальної шкоди відповідачем. Платіжне доручення №276 від 10 травня 2018 року підтверджує оплату за скло кабіни бокове згідно рахунку № НОМЕР_1 від 09 травня 2018 року, у той час коли розбиття скла відбулося 10 травня 2018 року. Тобто позивач мав намір придбати скло кабіни трактора ще до виникнення події, про яку вказано у позовній заяві, що ставить під сумнів обґрунтованість позовних вимог. Вказує також, що висновок суду першої інстанції, щодо встановлення умислу ОСОБА_1 , який начебто діяв навмисно, з хуліганських спонукань, є не просто необґрунтованим, а й незаконним, оскільки факти, начебто, вчинення ним адміністративного правопорушення або злочину судом не досліджувалось і не є предметом спору.

Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що Приватним підприємством «Злагода Плюс» проведено розрахунок за скло кабіни бокове згідно рахунку №17245 від 09 травня 2018 року у сумі 18 6929,00 грн. (платіжне доручення №276 від 10 травня 2018 року), за встановлення бокового скла кабіни та інші роботи згідно рахунка №17446 від 10 травня 2018 року у сумі 9 840,00 грн. (платіжне доручення №277 від 10 травня 2018 року), за скло кабіни бокове згідно рахунку № НОМЕР_1 від 09 травня 2018 року у сумі 0,18 грн. (платіжне доручення №278 від 10 травня 2018 року) (а.с.4-6).

Відповідно до рахунку на оплату по замовленню №17446 від 10 травня 2018 року по договору №СО-13243, ТОВ «Тайтен машинері Україна» надавалися послуги Приватному підприємству «Злагода Плюс» щодо встановлення (влейки) бокового скла кабіни вартістю 3700,00 грн., інші роботи по ремонту трактора (3 роб. год.) 2250,00 грн. та пробіг сервісного автомобіля 2250,00 грн., що разом із ПДВ становило 9 840, 00 грн.(а.с.7-8).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт заподіяння відповідачем матеріальної шкоди, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували ці обставини.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим виходячи із наступного.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх зазначених складових є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Своєю чергою відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту спричинення шкоди позивачу, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками.

Рахунок на оплату по замовленню та платіжні доручення не є належними та допустимими доказами виходячи із наступного.

Відповідно до платіжного доручення №276 та №278 від 10 травня 2018 року, позивачем булопроведено розрахунок за скло кабіни бокове згідно рахунку № НОМЕР_1 від 09 травня 2018 року у сумі 18 6929,00 грн. та за скло кабіни бокове згідно рахунку № НОМЕР_1 від 09 травня 2018 року у сумі 0,18 грн., у той час, як вбачається із позовної заяви, розбиття скла відбулося 10 травня 2018 року, що свідчить про те, що рахунки на оплату були сформовані за день до ймовірного заподіяння шкоди. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження належності трактора «Кейс Магнум 310» на праві власності чи на підставі іншого речового права саме Приватному підприємству «Злагода Плюс».

Таким чином встановивши, що позивачем під час розгляду справи не надано суду доказів, які б вказували на факт заподіяння йому матеріальних збитків та не доведено як самого факту завдання шкоди саме незаконними діями відповідача, настання відповідних негативних наслідків, так і причинного зв`язку між зазначеними фактами та наслідками, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відшкодування вказаної шкоди з відповідача на користь позивача.

Окрім того, із матеріалів справи не вбачається наявності вольових дій відповідача, спрямованих на визнання позову та виконання судом обов`язку щодо роз`яснення наслідків відповідної процесуальної дії, відповідно до вимог ч.2 ст.206 ЦПК України.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, що призвело до помилкового вирішення спору, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Приватного підприємства «Злагода Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді