Справа № 372/2951/22
Провадження № 2-230/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О.В.,
розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
05.06.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" (далі позивач) укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах.
12.02.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем укладено Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою, перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
Позивач зазначає, що банк повністю виконав свої зобов`язання за договором.
За таких обставин, у зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість, інфляційні в розмірі 13 345,25 та судові витрати.
Ухвалою суду від 09.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у позовній заяві.
Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Їй за зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом вона не скористалась, відзиву та доказів не надала.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 19.08.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» (далі Банк), ОСОБА_1 (далі відповідачка) та ТДВ «СК «АХА Страхування Життя» укладено комплексний договір № 1/3708227 (далі кредитний/комплексний договір).
Відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит у сумі 33 897 грн. строком на 48 місяців - з 19.08.2019 року до 18.08.2023 (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є невід`ємною частиною) як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно договору та Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку.
Відповідно до підпунктів 1.3.1, 1.3.2 пункту 1.3 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно -комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1 договору.
Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно з умовами договору на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу.
Додатком № 1 до Комплексного договору № 1/3708227 від 19.08.2019 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет).
Відповідачка отримала інформацію, яка була надана їй до укладення договору про споживчий кредит та була ознайомлена з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджується її підписом у паспорті споживчого кредиту та Додатку 1 до нього від 19.08.2019 року.
А також, вона підписала пам`ятку клієнту за комплексним договором № 1/3708227 від 19.08.2019 року.
Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит в розмірі до 33 897,00 грн. на умовах кредитного договору.
Відповідачка прострочила зобов`язання зі сплати платежів за договором, у зв`язку із чим порушила умови договору.
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги (боржників) від 12.02.2020 року до Договору № І-2019 від 05.06.2019 за договором 1/3708227 від 19.08.2019 року, боржник: ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості за основним боргом 39 558 грн. 95 коп., з яких: 33 309 грн. 82 коп. - заборгованість за основним боргом; 2 000 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 3 898 грн. 15 коп. - заборгованість за комісіями, 350 грн. 48 коп. - заборгованість за пенею.
Розмір заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_1 не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано.
Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором № 1/3708227 від 19.08.2019 року.
За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
05.06.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги (боржників) від 11.03.2021 року до Договору № І-2020 від 06.07.2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт» і до боржника ОСОБА_1 за договором 1/708227 від 19.08.2019 року.
ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» надіслало на адресу відповідачки вимогу про сплату заборгованості за договором 1/3708227 від 19.08.2019 року, у якій повідомило про укладення між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт» договору про відступлення права вимоги № І-2019 та повідомило про необхідність сплатити до 30.04.2021 року заборгованість у сумі 395558 грн. 95 коп.
Крім того позивачем було надіслано на адресу відповідачки досудову вимогу про сплату заборгованості за договором 1/3708227 від 19.08.2019 у розмірі 395558 грн. 95 коп.
Договір відступлення права вимоги, укладений 05.06.2019 між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та АТ «Креді Агріколь Банк», є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно зі ст.516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст.517ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем розрахована за період пеня з 11.03.2021 року по 22.11.2022 року 1494 грн. та інфляційні з березня 2021 року по жовтень 2022 року 7622 грн. 03 коп.
15.03.2022 року було прийнято ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX, який набув чинності 17.03.2022 року та відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту:
«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Таким чином, інфляційні за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року підлягають списанню, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Таким чином слід стягнути з відповідачки інфляційні за період з лютого 2020 року по січень 2022 року 5 923,56 грн.
Частиною 3статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 39 558 грн. 95 коп., з яких: 33 309 грн. 82 коп. за тілом кредиту; 2 000 грн. 50 коп. за відсотками; 3 898 грн. 15 коп. за комісією; 350 грн. 48 коп. пеня; та 5 923 грн. 56 коп. - інфляційні.
Крім того, оскільки позов задоволено частково, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2039 грн. 38 коп. (сума, заявлена позивачем до стягнення 55 329 грн. 12 коп.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду 45 482 грн. 51 коп.; позов задоволено на 82,2 %).
Керуючись ст. ст.2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за комплексним договором № 1/3708227 від 19.08.2019 року в сумі в сумі 45 482 грн. 51 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» судовий збір в сумі 2039 грн. 38 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу або заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Г.В.Висоцька