Справа № 347/305/23
Провадження № 2-н/347/70/23
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

08 лютого 2023 року м.Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и л а :

Представник заявника подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 , заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4 670,48 грн. та судового збору в сумі 268,40 грн.

Перевіривши заяву представника ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» суд доходить наступного висновку.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 статті 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п.3 ч.1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Форма та зміст заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Як зазначено у п.3 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.163ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Також у силу положень ст. 714 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 1, 12 Закону України «Про ринок природного газу», п. 3 Розділу І, п. п. 1, 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, п. п. 5, 6 Глави 3 Розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, інших норм законодавства, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється виключно на підставі договору, кожному споживачу як суб`єкту ринку природного газу присвоюється персональний код ідентифікації EIC-код (Energy Identification Code).

Крім того, заявник у заяві також посилається на 630, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст. 160 164 ЦПК України, Правила постачання природного газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, Закону України «Про житлово-комунальні послуги.

Однак, в порушення вищезазначених вимог цивільного процесуального законодавства ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, не додано копії договору про постачання природного газу споживачу ОСОБА_1 та не долучено заяви-приєднання до умов договору з підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд зауважує, що в додатках до заяви, представником заявника зазначено про витяг з типового договору, а натомість додано лише першу сторінку з Типового договору, з якого жодним чином не можливо встановити обсяг прав та обов`язків боржника. Крім того, в додатках до заяви, представником заявника не надано жодних доказів, які б підтверджували направлення та вручення рахунків за надані послуги з постачання природного газу, та доказів сплати саме ОСОБА_1 рахунку постачальника за поставлений природний газ.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить переконання, про відсутність належних доказів того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а також відсутність безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Івано-Франківськгаз збут».

Суд звертає увагу на те, що факт споживання ОСОБА_1 природного газу без укладення договору в письмовій (в тому числі електронній) формі не є підставою для видачі судового наказу, адже стаття 163 ЦПК України не містить виключень з обов`язку щодо подання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165, 166, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4 670,48 грн. та судового збору в сумі 268,40 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 лютого 2023 року.

Суддя Ю. С. Кіцула