Номер провадження: 22-ц/813/2156/23
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ», третя особа: Управління соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ», у якому з урахуванням уточнень до позовної заяви (а.с. 97), просив суд зобов`язати управляючу компанію ТОВ «БОНА ВІТАДМ» () здійснити перерахунок нарахованих та сплачених коштів за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території, вивезення сміття та ТПВ, послуг з охорони об`єкта, послуг адміністратора, утримання та обслуговування СКД, утримання дахової котельні, розподіл природного газу, холодне водопостачання, електроенергії та опалення та інші) з 01.07.2020р. по дату прийняття рішення судом, щодо квартири АДРЕСА_1 в якій проживає ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), з урахуванням 75-процентної знижки як учаснику бойових дій.

Позов мотивовано тим, що він проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом з своєю сім`єю, має статус ветерана війни - учасника бойових дій. У серпні 2020 року, він звертався до відповідача з подачею відповідних документів, які дають йому право на таку знижку, з вимогою щодо врахування 75% знижки на житлово-комунальні послуги, однак відповіді так і не отримав, а відповідач продовжує нараховувати йому такі послуги у розмірі 100%.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року позов задоволено частково.

Зобов`язано управляючу компанію ТОВ «БОНА ВІТАДМ» () здійснити перерахунок нарахованих та сплачених коштів за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території, вивезення сміття та ТПВ, послуг з охорони об`єкта, послуг адміністратора, утримання та обслуговування СКД, утримання дахової котельні, розподіл природного газу, холодне водопостачання, електроенергії та опалення) з 01.07.2020р. по 16.07.2021р. щодо квартири АДРЕСА_1 в якій проживає ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), з урахуванням 75-процентної знижки як учаснику бойових дій.

Стягнуто з ТОВ «БОНА ВІТАДМ» () на користь держави судові витрати 2270 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ» подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ» - без задоволення.

Про судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 26.01.2023 року, учасники справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками секретаря судового засідання про доставку електронного листа. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надходило.

Крім того, 25.01.2023 року на електрону адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій ОСОБА_1 просить здійснити розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із службовим відрядженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_1 площею 53,5 кв.м. з сім`єю у складі 3-х осіб (він, дружина та син), і має право на отримання пільги, як учасник бойових дій, у вигляді 75-процентної знижки плати при нарахуванні вартості за житлово-комунальні послуги з 1.07.2020р., відповідно до Витягу з протоколу №16 від 30.07.2020р. засідання комісії Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради (а.с.30), яким позивача разом з його дружиною та сином включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги для розрахунку розміру піль 75% на оплату житлово-комунальних послуг за їх фактичним місцем проживання з 01.07.2020р.

Будинок АДРЕСА_2 знаходиться в обслуговуванні ТОВ «Бона-Віта ДМ», яке фактично надає позивачу та членам його сім`ї житлово-комунальні послуги у вигляді утримання будинку та прибудинкової території, вивезення сміття та ТПВ, послуг з охорони об`єкта, послуг адміністратора, утримання та обслуговування СКД, утримання дахової котельні, розподіл природного газу, холодне водопостачання, електроенергії та опалення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що право позивача на користування пільгою - 75% порушено відповідачем та підлягає захисту у заявлений спосіб, оскільки під час розгляду справи судом було встановлено, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо отримання житлово-комунальних послуг, які надає відповідач, з урахуванням знижки на їх оплату в розмірі 75 % як учаснику бойових дій.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пунктів 4-6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання; 75-процентна знижка вартості палива.

Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1994 року № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміром плати за користування ним.

Відповідно до ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із своєю сім`єю (дружина та син) проживає у квартирі АДРЕСА_1 (далі ЖК «Дмитрієвський»). Обслуговування ЖК «Дмитрієвський» здійснює управляюча компанія - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ», з якою позивачем укладено договір №510654 від 13.04.2019р. про надання послуг з управління та обслуговування житлового комплексу.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо отримання житлово-комунальних послуг.

З 01.07.2020 року ОСОБА_1 разом з членами його сімї (дружина та син) взято на облік в Єдиному державному автоматизованому реєстру осіб, які мають право на пільги за фактичним місцем проживання, про що винесено рішення відповідною комісією в Управлінні соціального захисту населення Київського району м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що підтверджується Витягом з протоколу №16 від 30.07.2020 року (а.с. 30).

З урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що право позивача на користування пільгою - 75% порушено відповідачем та підлягає захисту у заявлений позивачем спосіб.

У доводах апеляційної скарги, ТОВ «Бона Віта - ДМ» посилається на те, що законодавством встановлено порядок та формулу розрахунку пільг. При цьому законодавством не передбачено перерахунку нарахованих та сплачених (несплачених) коштів за надані житлово комунальні послуги та перерахунок вартості наданих житлово комунальних послуг за рахунок приватної компанії, яка надає лише житлові послуги.

Разом з тим, на вказані доводи апелянта слід зазначити наступне.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року №94 пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливості заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміру плати за користування ним.

В силу положень пункту 6 Порядку витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків.

Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни. Відшкодування організаціям витрат, пов`язаних з наданням пільг, фінансові органи провадять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ними розрахунків, поданих організаціями. Організації в установленому порядку подають фінансовому органу за місцем їх знаходження платіжне доручення на погоджену загальну суму витрат у чотирьох примірниках. Перший примірник доручення підписується керівником або заступником і головним бухгалтером фінансового органу і скріплюється печаткою. Примірники доручення подаються в установу банку. Четвертий примірник платіжного доручення і розрахунок до нього залишаються у фінансовому органі, який веде облік відшкодування зазначених витрат. Видатки, пов`язані з наданням пільг, відображаються в обліку виконання місцевого бюджету у розділі 207 параграфа 11 «Пільги учасникам війни» Класифікації доходів і видатків державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до пункту 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях рахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою «2-пільга».

Отже, передбачена учаснику бойових дій пільга надається йому за рахунок підприємства чи організації, що надає послугу, відповідно й розмір щомісячної оплати спожитих послуг, що сплачується безпосередньо пільговиком, зменшується на розмір пільги.

Як вірно встановлено судом, ТОВ «Бона Віта - ДМ» є суб`єктом, на якого покладено обов`язок розрахунку плати за житлово-комунальні послуги з урахуванням пільг, передбачених чинним законодавством, а тому саме ТОВ «Бона Віта - ДМ» має звертатися до органів місцевого самоврядування щодо розрахунків вартості послуг, наданих пільговикам для отримання відповідного відшкодування понесених витрат.

Діюче законодавство не містить обмежень для надання пільг з оплати житлово-комунальних послуг неприбутковими організаціями за рахунок власних коштів, з подальшим за заявами неприбуткових організацій отриманням відшкодування за рахунок місцевих бюджетів.

Пільга є законодавчо встановленою, позивач є носієм цієї пільги. Порядок покриття витрат державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, пов`язаних з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», врегульовано, а тому право ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку нарахованих та сплачених комунальних послуг із застосуванням 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами підлягає захисту, з метою забезпечення ефективного захисту особи, яка має статус учасника бойових дій, якій держава гарантує соціальні пільги, у зв`язку із чимдоводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Безпідставними є і посилання апелянта на неврахуванням судом вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», оскільки правовідносини щодо позивача, як учасника бойових дій регулюються спеціальним законом Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та вищевказаними законами.

Інших доводів щодо неправильного застосування норм матеріального права апеляційна скарга не містить.

В той час доводи апелянта щодо порушення судом норм процесуального права, а саме ч.2 ст. 12 ЦПК України також є необґрунтованими. Зокрема як зазначає апелянт, суд листом від 16.07.2021 року №16.07-01 був повідомлений про знаходження представника підприємства на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №10», однак всупереч отриманої інформації, вирішив продовжити розгляд справи та винести рішення по справі, що призвело до порушення прав сторони відповідача.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, частиною 2 ст. 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що в день судового засідання, 16.07.2021 року на електрону адресу суду надійшла заява від директора ТОВ «Бона Віта - ДМ» - Діордійчук Є.О. про відкладення розгляду справи, у якій останній зазначив, що у зв`язку із знаходженням на стаціонарному лікуванні, представник ТОВ «Бона Віта - ДМ» Капітанчук В.Ю. не має можливості бути присутнім в Київському районному суді м.Одеси під час розгляду справи №947/38560/20, призначеного на 16.07.2021р. о 14:00. При цьому, у вказаній заяві також зазначено, що усі необхідні медичні документи на підтвердження факту перебування на стаціонарному лікуванні будуть надані представником невідкладно після їх складення медичною установою (а.с. 122-123).

Розглянувши справу, у відсутність представника відповідача, районний суд виходив з того, що представником відповідача не надано до суду відповідних доказів неприбуття у засідання з поважних причин.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що представник ТОВ «Бона Віта - ДМ» неодноразово приймав участь у розгляді справи, що підтверджується протоколами судового засідання (а.с. 76-77, 92-93, 98), надавав відповідні пояснення по справі. Крім того, представник відповідача, скористався своїм правом у відповідності до ст. 179 ЦПК України на подання відзиву на позовну заяву (а.с. 81-81 зворот, 102-102 зворот), а тому посилання апелянта на порушення прав сторони відповідача є безпідставними.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ДМ», третя особа: Управління соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.02.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева