Житомирський апеляційний суд
Категорія 68 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Микитюк О.Ю., Талько О.Б. ,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №296/10652/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна та поділ майна подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просив здійснити поділ майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за вищевказаною адресою. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, витрати на проведення експертизи та витрати на оплату послуг адвоката.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.10.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 893,18 грн судових витрат по сплаті судового збору.

27 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення з відповідача судового збору та витрат на професійну правову допомогу на суму 58349,80 грн., з яких: 1786,35 грн. судовий збір та 56653,45 грн. витрати на професійну правову допомогу. Заява обґрунтована тим, що представником позивача адвокатом Борецьким В.В. разом із позовною заявою було подано попередній орієнтований розрахунок судових витрат. Під час судового засідання 19.10.2022 при розгляді справи по суті представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було зроблено заяву про подачу документів для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 56563,45 грн витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із поданням апеляційної скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначає, що згідно додатку №3 до договору про надання правничої допомоги, позивач поніс витрати у зв`язку із розглядом справи, а саме: 7 000,00 грн - за складання позовної заяви; 4 200,00 грн - за складання клопотання до суду про витребування доказів, обсяг якого складає 3 сторінки, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 12600 грн- за підготовлене пояснення у справі, обсяг якого складає 9 сторінок, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характер коштує 1400 грн; 1 400,00 грн - за складання заяви про. долучення доказів, обсяг якої складає одна сторінка, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 2 800,00 грн - за складання заяви про зменшення позовних вимог (в зв`язку з наданням відповідачем документів, що підтверджують наявність у спільній сумісній власності сторін спірної квартири, що виключає задоволення однієї позовної вимоги), обсяг якої складає дві сторінки, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 1 400,00 грн - за складання тексту пропозиції мирової згоди, обсяг якої складає одна сторінка, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 8 400 грн за участь в судових засіданнях, виходячи 23.06.2022, 21.07.2022, 05.09.2022, 07.10.2022, 19.10.2022, вартість участі в одному судовому засіданні складає 1 400 гривень за кожне судове засідання; 900,00 грн - клієнт компенсує вартість затраченого часу адвоката, який прибув на судове засідання, однак таке судове засідання було перенесено/відкладено без його проведення, а адвокат та/або клієнт був вчасно про це не проінформований (судове засідання 03.02.2022 року судове засідання не відбулось за клопотанням адвоката відповідача, 11.04.2022 року судове засідання не відбулось, 01.08.2022 року судове засідання не відбулось, про що сторони дізнались 01.08.2022 року про що містяться відмітки про повідомлення про час та дату наступного судового засідання); 17 86345,45 грн - позивач має сплатити додатковий гонорар у розмірі 10% від суми протягом одного календарного місяця з моменту винесення рішення суду на користь клієнта, клієнт оплачує адвокату 10% від суми ціни позовної заяви (178 634,5 / 100 х 10 = 17 863,45). Таким чином, розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи становить 56 56345,45 грн. Вказує, що розгляд справи у загальному позовному провадженні, а також подання клопотання про витребування доказів, подання пояснень та інших, процесуальних документів призвели до визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог. Без участі представника ОСОБА_1 - адвоката Борецького В.В., справу б розглянули за наявними матеріалами у передбачені ЦПК України строки. Отже, за цих обставин справи такі витрати позивача - ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Зазначає, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У поданій заяві від 17.10.2022 про зменшення суми судових витрат представник відповідача просить відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування витрат позивача - ОСОБА_1 та фактично не заявляє клопотання про зменшення розміру таких витрат.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просив здійснити поділ майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, витрати на проведення експертизи та витрати на оплату послуг адвоката.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.10.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 893,18 грн судових витрат по сплаті судового збору.

27 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення з відповідача судового збору та витрат на професійну правову допомогу на суму 58349,80 грн., з яких: 1786,35 грн. судовий збір та 56653,45 грн. витрати на професійну правову допомогу. В обґрунтування суми стягнення витрат за професійну правову допомогу надано додаток № 3 до Договору № 01/09/21/1 про надання правничої допомоги від 01 вересня 2021 року з якої вбачається, що клієнт сплачує адвокату: 7 000,00 грн - за складання позовної заяви; 4 200,00 грн - за складання клопотання до суду про витребування доказів, обсяг якого складає 3 сторінки, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 12600 грн- за підготовлене пояснення у справі, обсяг якого складає 9 сторінок, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характер коштує 1400 грн; 1 400,00 грн - за складання заяви про. долучення доказів, обсяг якої складає одна сторінка, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 2 800,00 грн - за складання заяви про зменшення позовних вимог (в зв`язку з наданням відповідачем документів, що підтверджують наявність у спільній сумісній власності сторін спірної квартири, що виключає задоволення однієї позовної вимоги), обсяг якої складає дві сторінки, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 1 400,00 грн - за складання тексту пропозиції мирової згоди, обсяг якої складає одна сторінка, вартість складеної однієї сторінки документу процесуального характеру коштує 1 400 гривень; 8 400 грн за участь в судових засіданнях, виходячи 23.06.2022, 21.07.2022, 05.09.2022, 07.10.2022, 19.10.2022, вартість участі в одному судовому засіданні складає 1 400 гривень за кожне судове засідання; 900,00 грн - клієнт компенсує вартість затраченого часу адвоката, який прибув на судове засідання, однак таке судове засідання було перенесено/відкладено без його проведення, а адвокат та/або клієнт був вчасно про це не проінформований (судове засідання 03.02.2022 року судове засідання не відбулось за клопотанням адвоката відповідача, 11.04.2022 року судове засідання не відбулось, 01.08.2022 року судове засідання не відбулось, про що сторони дізнались 01.08.2022 року про що містяться відмітки про повідомлення про час та дату наступного судового засідання); 17 86345,45 грн - позивач має сплатити додатковий гонорар у розмірі 10% від суми протягом одного календарного місяця з моменту винесення рішення суду на користь клієнта, клієнт оплачує адвокату 10% від суми ціни позовної заяви (178 634,5 / 100 х 10 = 17 863,45). Таким чином, розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи становить 56 56345,45 грн.

На підтвердження витрат, понесених на правничу допомогу, ОСОБА_1 було долучено копію ордера №1040908 адвоката Борецького В.В., акт виконаних робіт до договору №01/09/21/1 про надання правничої допомоги від 01 вересня 2021року, додаток №4 до договору №01/09/21/1 про надання правничої допомоги від 01 вересня 2021 року, дублікати квитанцій від 05.02.2022, 19.05.2022, 214.06.2022, 26.06.2022, 29.07.2022, 30.07.2022, 31.07.2022, 13.09.2022, 26.09.2022 року.

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Частиною п. ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення ( ч.3 ст.270 ЦПК України).

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність це залежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції, дослідив подані на підтвердження відповідних витрат докази, перевірив доводи сторін, у тому числі заперечення відповідача щодо розміру заявлених до стягнення вимог та їх співмірність, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення цієї вимоги з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що спірна квартира на праві спільної часткової власності, тобто по Ѕ частині належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27 лютого 1998 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду м. Житомира.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, які знайшли обґрунтовану оцінку у мотивувальній частині рішення, та переважно зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для стягнення витрат на професійну допомогу, які поніс позивач ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2022 року залишити без змін.

Поновити дію додаткового рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді