Справа №552/185/23
Провадження № 2-о/552/32/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2023року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Саркісян О.А.,

секретар судового засідання - Величко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованої особи- Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Суми) про встановлення факту смерті , -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України , в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, Луганська обл.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, для отримання свідоцтва про смерть батька.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити.

Представник заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Суми) в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтво про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Згідно довідки від 24.11.2014 року № ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. В довідки зазначено, що він постійно проживав АДРЕСА_1 і перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане 04.10.2022 року Ленінським відділом РАЦС, що діє на тимчасово окупованій території не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , однак у реєстрації смерті заявнику відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Крім того, 18.01.2018 року прийнято з Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24.02.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.2 зазначеного Закону України діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до переліку тимчасово окупованих територій та територій, на яких ведуться бойові дії, встановлених Міністерством реінтеграції України м. Луганськ Луганської області відноситься до таких територій.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, та які необхідні йому для отримання свідоцтва про смерть батька, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської область..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 293, 294, 263, 273, 315-319, 263, 430 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Суми), місцезнаходження: м. Полтава, вул.. Ватутіна, 29 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народилася у місті Погребище, Вінницької області, громадянина України, який мав місце ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлений 08.02.2023 року.

Суддя Саркісян О.А.