Провадження №2-др/359/11/23
31 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
представників позивача Сербіної Л.В., Лінника М.А.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» (змінена назва акціонерне товариство «Сенс Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлова Наталія Володимирівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню щодо вирішення питання про прийняття додаткового рішення,
У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 , Лінник М.А. заяву підтримали, просили задовольнити. Зазначили, що витрати на правничу допомогу були фактично понесені позивачем, їх розмір є пропорційним предмету спору, співмірним з виконаними адвокатом видами адвокатської діяльності.
Представник відповідача Півторак Т.О. не з`явився у судове засідання, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, направив на адресу суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначив, що до ЄРДР були внесені зміни щодо найменування відповідача, на тепер АТ «Альфа-Банк» має назву АТ «Сенс Банк». Справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відноситься до справ незначної складності, заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу неспівмірна з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, також в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження понесених позивачем витрат на таку допомогу. Тому представник відповідача ОСОБА_4 просив суд відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу за недоведеністю або максимально зменшити їх розмір.
Інші учасники справи не з`явилися у судове засідання, повідомлені належним чином. Як вбачається з ч.4 ст.270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши письмові докази, приєднані до поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року (а.с.203-208 т.1) було задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козловою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №441, про звернення стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:0567, площею 0,1135 га, цільове призначення якої для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, садівниче товариство «Ельвіра» в рахунок погашення боргу за кредитним договором №41/31/07-НВС від 10 грудня 2007 року в розмірі 1063228 гривень 81 копійка, також стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору у розмірі 1362,00 грн.

З витягу з державного реєстру банків від 2 грудня 2022 року (а.с.8 т.2) вбачається, що АТ «Альфа-Банк» змінив назву на АТ «Сенс Банк».

25 червня 2021 року між АО «Лінлекс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 25/06/2021 (а.с.221-226 т.1), а також підписано додаток до цього договору (а.с.227-228 т.1). Згідно з п.1.1 договору ОСОБА_1 доручив, а АО «Лінлекс» взяв на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу: надання юридичних консультацій, аналіз наданих клієнтом документів, складання для подачі до суду позовної заяви з додатками про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козловою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №441, інших процесуальних документів, заяви про забезпечення позову, представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції у цивільній справі за вказаним позовом (ведення справи в суді першої інстанції), … а ОСОБА_1 зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Відповідно до п. 2.7 договору для надання правової допомоги клієнту, АО призначає адвоката Лінника М.А. Згідно п.4 вказаного договору за надання адвокатом правничої допомоги за договором ОСОБА_1 зобов`язується сплатити АО гонорар (винагороду) в розмірі та на умовах, визначених в Додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

16 січня 2023 року АО «Лінлекс» та ОСОБА_1 склали акт приймання-передачі (а.с.229 т.1) за договором про надання правничої (правової) допомоги № 25/06/2021, в якому зафіксували прийняття позивачем правничої допомоги, виконаної АО «Лінлекс», вартістю 20000 гривень.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.123 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.4 ст.127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Як роз`яснив Верховний Суд у п.31 постанови від 3 грудня 2018 року у справі №904/5995/16, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У зв`язку з тим, що рішення суду було ухвалено 13 грудня 2022 року, з наступного дня у представника позивача ОСОБА_2 розпочався 5-денний строк для подання доказів на підтвердження витрат його довірителя ОСОБА_1 на оплату професійної правничої допомоги. Перебіг цього процесуального строку, передбаченого абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України, закінчився 20 грудня 2022 року. Зі змісту протоколу судового засідання від 13 грудня 2022 року (а.с.201-202 т.1) вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні його представник ОСОБА_2 не були присутніми під час оголошення судового рішення. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.212 т.1) вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 отримав копію рішення суду лише 11 січня 2023 року. Ця обставина об`єктивно унеможливила своєчасну подачу ним доказів на підтвердження витрат ОСОБА_1 на оплату професійної правничої допомоги. Тому суд висновує, що представнику позивача ОСОБА_2 належить поновити пропущений строк для подання доказів на підтвердження витрат його довірителя ОСОБА_1 на оплату професійної правничої допомоги.

Зі змісту п.1 додатку до договору про надання правничої (правової) допомоги №25/06/2021, укладеного 25 червня 2021 року між АО «Лінлекс» та ОСОБА_1 (а.с.227-228 т.1), вбачається, що вартість професійної правничої допомоги, наданою позивачу, була визначена у фіксованому розмірі 20000 гривень. 30 січня 2023 року ОСОБА_1 сплатив АО «Лінлекс» грошові кошти в розмірі 20000 гривень. Це підтверджується копією квитанції №71 від 30 січня 2023 року (а.с.248 т.1).

Встановлено, що представник позивача ОСОБА_2 склав та подав до суду позовну заяву (а.с.2-11 т.1), подав письмові докази (а.с.12-34 т.1), склав заяву про забезпечення позову (а.с.39-42 т.1), підготував письмові докази на підтвердження обставин, викладених в цій заяві (а.с.43-48 т.1), склав та подав письмові заперечення на клопотання ТОВ «Доступні фінанси» про скасування заходів забезпечення позову (а.с.105-106 т.1), а також брав участь у судових засіданнях, що проводились 10 серпня 2022 року, 9 вересня 2022 року (а.с.134-135, 147-148 т.1), в яких він заявляв клопотання про витребування від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Н.В. та Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області доказів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис нотаріуса. Аналіз цих обставин свідчить про те, що вартість професійної правничої допомоги в фіксованому розмірі 20000 гривень, визначена у додатку до договору про надання правничої (правової) допомоги №25/06/2021 від 25 червня 2021 року, є співмірною з обсягом процесуальних заходів, вжитих адвокатом Лінником М.А., зокрема з кількістю підготовлених ним процесуальних документів та кількістю судових засідань, в яких він був присутній.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.118 постанови від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомогу адвоката. Натомість, представник відповідача ОСОБА_4 не подав жодного доказу на підтвердження неспівмірності витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу та обмежився посиланням на незначну складність справи та невеликим обсягом юридичної та технічної роботи адвоката щодо підготовки справи до розгляду у суді. Обґрунтованість цих доводів спростовується тим, що ухвалення законного та обґрунтованого рішення було неможливим без письмових доказів, витребуваних за клопотаннями представника позивача ОСОБА_2 .

З огляду на це, суд висновує, що з метою забезпечення принципу відшкодування судових витрат позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, передбаченого п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, належить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити представнику позивача ОСОБА_2 строк для подання доказів на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Сенс Банк» (колишня назва акціонерне товариство «Альфа-Банк»), , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 гривень 00 копійок.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 6 лютого 2023 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта