31.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/1143/22
Номер провадження: 8/205/3/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2022 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 01.04.2022 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів, в якій просить скасувати даний судовий наказ.

В обґрунтування заяви зазначив, що 01.04.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2022 року до досягнення сином повноліття.

Як на нововиявлені обставини заявник посилається на те, що саме він займається вихованням та забезпеченням їх спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_2 , яка не приймає участі у вихованні дитини, його медичного забезпечення та утримання, і видаючи судовий наказ суд позбавив його, як заявника, можливості подати відповідні заперечення із приводу заяви про видачу такого судового наказу.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник звертається до суду та просить суд скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2022 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 та у видачі вищевказаного судового наказу відмовити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підтримав у повному обсязі з підстав викладених у такій заяві.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні проти заяви ОСОБА_1 заперечували у повному обсязі, із посиланням на ту обставину, що дитина проживає саме разом із матір`ю, та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, а також вивчивши заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.04.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2022 року до досягнення сином повноліття

Відповідно ч. 1ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України передбачена можливість видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що судовий наказ є немотивованим судовим рішенням і процедура його видачі не передбачає необхідності отримання будь-яких заперечень боржника з приводу заявлених вимог, однак заява про його видачу за формою та змістом повинна відповідати вимогам закону, зокрема містити правдиві відомості щодо вимоги за якою може бути видано судовий наказ.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ від 01.04.2022 року видано відповідно до пункту 4 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд вказує, що відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

В даному випадку, як на нововиявлені обставини, боржник за судовим наказом посилається на те, що саме він займається вихованням та забезпеченням їх спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_2 .

Суд вказує, що згідно ч. 3.ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Матеріали справи містять довідку № 1623 про склад сім`ї та зареєстрованих осіб від 08.02.2022 року згідно якої дитина є зареєстрованою за адресою проживання матері.

У свою чергу заявник не подав суду жодного належного, допустимого достатнього доказу того, що дитина на час видачі судового наказу, була зареєстрованою та мешкала саме з ним, або те, що вказаний доказ, який наданий стягувачем, є фальшивим.

Таким чином, оскільки суду доведено стягувачем, що дитина проживає разом із матір`ю, і навпаки, боржником така обставина не спростована, та визнана у судовому засіданні під час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, то саме матір дитини в силу вимог ч. 3.ст. 181 СК України в даному випадку має право на стягнення аліментних платежів на свою користь для утримання дитини.

При цьому суд зазначає, що обставина надання одним із батьків з яким не проживає дитина добровільної допомоги на утримання такої дитини, за загальним правилом не може бути підставою для звільнення останнього від сплати аліментів.

Будь-яких інших обставин, що стосуються предмету спірних правовідносин, під час продовження розгляду вказаної заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, та які б могли вважатись нововиявленими в розумінні наведених норм процесуального закону, судом не встановлено. Фактично заперечення боржника з цього приводу зводяться до власної оцінки доказів та обставин, які слугували підставою для видачі судового наказу.

Суд наголошує, що у зв`язку із тим, що жодна обставина, на яку посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається. Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Одночасно з цим суд вважає за необхідне роз`яснити боржнику, що у випадку зміни місця проживання дитини у такий спосіб, що вона перестає мешкати разом із стягувачем аліментів за судовим наказом, платник аліментів має право на звернення до суду із відповідним позовом щодо припинення стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 13, 161, 170, 423, 424, 429, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2022 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 відмовити.

2.Судовий наказ Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-н/205/154/22 (№ 205/1143/2022) від 01.04.2022 року залишити в силі.

Ухвала суд може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.