ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5774/22

Провадження № 22-ц/4820/329/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, представник Кабінет Міністрів України, про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 26 липня 2022 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У березні 2022 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, посилався на те, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року № 2270/14181/11 залишається невиконаною з вини посадових і службових осіб відповідача, є триваючим в часі правопорушенням та продовжуваним деліктом. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає внаслідок прямої вказівки закону - ст. 23 ЦК України та ст. 56 Конституції України.

Внаслідок невиконання рішення суду порушені його права: конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності; право приватної власності на паспортну книжечку, яка є його власністю; право на справедливий суд та на судовий захист.

Завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях, які він зазнав внаслідок невиконання рішення суду.

Постановою Верховного Суду від 17.01.2019 року в справі № 2270/14181/11 встановлено факт невиконання рішення суду у справі № 2270/14181/11.

Також постановою Верховного Суду від 20.09.2021 року залишено в силі рішення суду в справі №686/4032/21 про стягнення 500 грн. моральної шкоди за період з 09.02.2021 року по 15.02.2021 року, постановою Верховного Суду від 03.02.2022 року залишено в силі постанову Хмельницького апеляційного суду в справі №686/13784/21 і стягнуто 300 грн. моральної шкоди та встановлено порушення прав позивача внаслідок протиправної бездіяльності Держави Україна.

Ціну позову у позовній заяві позивач вказав 696 млрд.грн., проте в прохальній частині позовної заяви просив відшкодувати моральну шкоду за невиконання рішення суду у справі №2270/14181/11 за 15.02.2022 року в розмірі 672 млрд. грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2022 року у позові ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. На його думку, судом першої інстанції не враховано наявність підстав для відшкодування завданої йому моральної шкоди. Не прийнято до уваги преюдиційні рішення щодо спірних тотожних правовідносин - постанови Верховного Суду у справах №686/8422/20, №686/13784/21, №686/4032/21, а також судову практику ЄСПЛ. Також його не повідомлено належно про час та місце розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування рішення суду.

У відзиві Кабінет Міністрів України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну. Позивачем не зазначено, якими діями чи бездіяльністю КМУ завдано йому моральну шкоду та не надано доказів, які підтверджують вчинення протиправних дій Кабміном та причинного зв`язку між протиправними діями і заявленою шкодою.

Сторони в засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає в повній мірі принципу законності.

Так, статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, за змістом наведених норм права в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.

Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа № 641/8857/17).

Встановлено, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року (справа № 2270/14181/11) про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію у паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який видати йому на руки, є невиконаною. У зв`язку з цим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області суду від 5 жовтня 2020 року у справі № 686/8422/20 ОСОБА_1 присуджено компенсацію моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 10510 грн.

Водночас, обґрунтовуючи позов, позивач не зазначив, якими діями/бездіяльністю Кабінету Міністрів України йому завдано моральної шкоди, не навів конкретні норми закону, які, на його переконання, порушив Кабінет Міністрів України у правовідносинах, щодо яких виник спір.

Кабінет Міністрів України не є органом, який наділений повноваженнями представляти Державу Україна в спірних правовідносинах, оскільки фактично підставою позову є тривале невиконання відповідачем у справі № 2270/14181/11 рішення адміністративного суду.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення наведених норм ОСОБА_1 не навів жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про заподіяння йому Кабінетом Міністрів України як представником Держави Україна моральної шкоди, не обґрунтував її розмір, в чому полягала незаконність дій/бездіяльності Кабінету Міністрів України, - не зазначив.

Тому висновки суду щодо безпідставності заявлених позовних вимог є правильними.

Разом з тим, суд прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права (неповідомлення позивача про розгляд справи), на що є посилання в апеляційній скарзі.

В матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 128 ЦПК України, щодо повідомлення позивача про розгляд справи 26.07.2022 року.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі, проте це не виключало обов`язок суду належно повідомити його про судове засідання у справі.

Відтак суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права - справу розглянуто судом 26.07.2022 року за відсутності позивача, не повідомленого належно про дату, час і місце засідання суду.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Кабінет Міністрів України, про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду у справі №2270/14181/11 за 15 лютого 2022 року, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк