ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/274/23 Справа № 204/5424/21 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави.

В обґрунтування позову зазначив, що за договором купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 24.04.2008 року за реєстровим № 1016, ОСОБА_1 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 . За договором купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 24.04.2008 року за реєстровим № 1007, ОСОБА_1 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 .

28.11.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. було звернуто позасудове стягнення на підставі іпотечного договору № DNDZG4/2, який посвідчений 24.04.2008 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстровим № 1022, на квартиру АДРЕСА_1 шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ КБ «Приватбанк» індексний № 32638163. 01.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. було звернуто позасудове стягнення на підставі іпотечного договору № DNDZG4/1, який видано 24.04.2008 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстровим № 1013, - на квартиру АДРЕСА_2 шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» за індексним № 32750661, рішення від 06.12.2016 року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2020 року у справі № 204/1248/19: скасовано запис про реєстрацію права власності № 17751381 від 28.11.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32638163 від 30.11.2016 року на підставі Іпотечного договору № 0тгс4/2 від 24.04.2008 р. реєстровий № 1022; Скасовано запис про реєстрацію права власності № 17845617 від 01.12.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101) за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32750661 від 06.12.2016 року на підставі Іпотечного договору № БШ154/1 від 24.04.2008 р. реєстровий № 1013.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд повернути ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що отримана без достатньої правової підстави; повернути ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що отримана без достатньої правової підстави; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави задоволено.

Повернуто ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що отримана без достатньої правової підстави.

Повернути ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що отримана без достатньої правової підстави.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6791 грн 90 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 (арк.с.12,13).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 19272434 квартира за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності, частка 1/1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 24.04.2008 року за реєстровим номером 1007 (арк.с.14).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (арк.с.15,16).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 19303114 квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності, частка 1/1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 24.04.2008 року за реєстровим номером 1016 (арк.с.17).

24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», який було перейменовано в Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», укладено договір про іпотечний кредит №DNDZG4, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 609 787,50 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних, а також інших платежів на умовах і в порядку, визначених цим договором, сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту, зі строком погашення не пізніше 24 квітня 2038 року.

24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено іпотечний договір №DNDZG4/1, відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає із Договору про іпотечний кредит, передає нерухоме майно житлового призначення, а саме квартиру АДРЕСА_2 , в іпотеку. Згідно п.4.2 вказаного договору, звернення стягнення за цим Договором здійснюється на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.

24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено другий іпотечний договір №DNDZG4/2, відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає із Договору про іпотечний кредит, передає нерухоме майно житлового призначення, а саме квартиру АДРЕСА_1 , в іпотеку. Згідно п.4.2 вказаного договору, звернення стягнення за цим Договором здійснюється на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.

Того ж дня, 24.04.2008 року, між ОСОБА_1 та відповідачем додаткового до кожного іпотечного договору було укладено договори про задоволення вимог іпотекодержателя, метою укладення яких, згідно п.2 було визначення способів та порядку позасудового звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором у випадках передбачених п.3.1-3.3 цього договору.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84642983 від 10.04.2017 року, вбачається, що 28 листопада 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М. було звернуто позасудове стягнення на підставі іпотечного договору №DNDZG4/2 від 24.04.2008 року на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ КБ «Приватбанк» за індексним номером № 32638163.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84642390 від 10.04.2017 року, вбачається, що 01 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М. також було звернуто позасудове стягнення на підставі іпотечного договору №DNDZG4/1 від 24.04.2008 року на квартиру АДРЕСА_2 , шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ КБ «Приватбанк» за індексним номером № 32750661.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2018 року у цивільній справі №201/5498/18 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 26 жовтня 2017 року, зареєстрований у реєстрі за №10183, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у сумі 2 430 927,90 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2019 року у цивільній справі №2-923/11 визнано недійсною з моменту укладання додаткову угоду від 17 вересня 2008 року до договору про іпотечний кредит №DNDZG4 від 24 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 , згідно умов п.п.1.1,8.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 129455,657 доларів США на купівлю квартири, справа перебувала в провадженні суду з 02.08.2010 року. Зазначене рішення було оскаржене відповідачем та було залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.09.2019 року (ЄДРСР № 84600717).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.11.2020 року, скасовано запис про реєстрацію права власності № 17751381 від 28.11.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32638163 від 30.11.2016 року на підставі Іпотечного договору № DNDZG4/2 від 24.04.2008 року реєстровий № 1022. Скасовано запис про реєстрацію права власності № 17845617 від 01.12.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101) за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32750661 від 06.12.2016 року на підставі Іпотечного договору № DNDZG4/1 від 24.04.2008 року реєстровий № 1013 (арк.с.18-21,22-24).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову та повернення ОСОБА_1 з володіння АТ КБ «ПриватБанк» майна, а саме квартир АДРЕСА_4 , оскільки за відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» під час позасудового звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_4 зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав, яке було скасовано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2020 року, яким встановлено факт незаконності дій банку та рішень державного реєстратора про реєстрацію за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом даної норми, передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Застосовуючи норму ст. 1212 ЦК України, суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані договорами, зокрема іпотеки. Підставою для державної реєстрації слугував договір іпотеки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Відповідно до абз. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній із 16 січня 2020 року), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Вказана правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/2589/19.

Отже, державна реєстрація є тільки процедурою оформлення права на підставі переліку передбачених законом правовстановлюючих документів, а скасування рішення про державну реєстрацію допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.11.2020 року, скасовано запис про реєстрацію права власності № 17751381 від 28.11.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32638163 від 30.11.2016 року на підставі Іпотечного договору № DNDZG4/2 від 24.04.2008 року реєстровий № 1022; скасовано запис про реєстрацію права власності № 17845617 від 01.12.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101) за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32750661 від 06.12.2016 року на підставі Іпотечного договору № DNDZG4/1 від 24.04.2008 року реєстровий № 1013 (арк.с.18-21,22-24).

Встановлено, що рішенням від 20.01.2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Зубко В.Ю. відмовлено у скасуванні запису про право власності /внесені запису про скасування державної реєстрації за номером 17751381 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що рішенням від 20.01.2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Зубко В.Ю. відмовлено у скасуванні запису про обтяження/внесені запису про скасування державної реєстрації 101 за номером 17845617 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначено, що у державного реєстратора відсутні правові підстави для скасування державної реєстрації права власності. Державним реєстратором роз`яснено, що для належного виконання зазначеного рішення суду необхідно подати заяву про державну реєстрацію припинення права власності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Враховуючи наведене обраний позивачем спосіб захисту на підставі ст. 1212 ЦК України шляхом повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави не призведе до ефективного захисту порушених прав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з наведеним рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути судовий збір у розмірі 10 187,85 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 10 187,85 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: