Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 Справа №607/16214/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участі секретаря судового засідання Мокрій М.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2022 року позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Крамар У.П., звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_3 про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмір 3000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей.

Позов обґрунтовано тим, що діти сторін справи проживають із позивачкою, відповідач не надає допомоги на утримання дочок, місце його проживання невідоме.

Ухвалою судді від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, забезпечивши участь свого представника.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити вимоги у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому,згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

03 жовтня 2019 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №2072.

В шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується засвідченою копією актового запису про народження BBF 703803, запис № 46, підписаного реєстратором актів цивільного стану дільниці Хейверінг, реєстраційний округ Хейверінг (район Лондона Хейверінг, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії), на якому 24 серпня 2015 року проставлено апостиль № К652592; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1137 від 25 травня 2018 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивачка разом з доньками проживає в АДРЕСА_1 .

Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач з ними не проживає, участі в їх утриманні не бере.

Згідно частини 1 статті 1 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років (частини 1 та 2 статті 7 Сімейного кодексу України).

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавцем у статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні малолітніх дітей; будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків щодо утримання дітей не здобуто.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав малолітніх дітей сторін справи на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі наданих суду доказівсудом не встановлено, що стан здоров`я, матеріальне становище дітей чи відповідача, а також наявність інших обставин, які б зумовлювали необхідність призначення аліментів у більшому розмірі, зокрема, - 3500 гривень на утримання ОСОБА_4 та 3000 гривень на утримання ОСОБА_5 щомісячно, як це зазначено у позовній заяві, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково.

За вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89, 141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 14 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 14 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк