Справа № 373/132/20
Номер провадження 4-с/373/1/23
УХВАЛА

25 січня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участю секретарки Киришун Ю.В.,

розглянув скаргу ОСОБА_1 на дії органу примусового виконання.

Стислий виклад позиції учасників:

Представник скаржника Павленко Р.С. звернувся до суду в інтересах скаржника ОСОБА_1 зі скаргою, в якій просить скасувати постанови старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Руденка Андрія Васильовича від 10.03.2021 та 04.10.2022 у частині накладення арешту виключно лише на кошти заробітної плати, що виплачується СТОВ «Мусіївське», , та зараховується на рахунок (IBAN № НОМЕР_1 ), відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346.

Також висловлено прохання зобов`язати державного виконавця Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) зняти накладений постановами від 10.03.2021 та 04.10.2022 арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що знаходиться на рахунку IBAN № НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк» і є заробітною платою боржника.

У судове засіданні представник скаржника не з`явився, в скарзі міститься заява про розгляд скарги за їх відсутності.

Державний виконавець Руденко А.В. до суду не з`явився, направив заяву про розгляд скарги без його участі та копії документів щодо надсилання виконавчого провадження.

Судом встановлено наступні обставини:

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.04.2020 задоволено позовні вимоги АТ «УкрсибБанк» про стягнення боргу в розмірі 66496,47 грн з ОСОБА_1

11.08.2020 видано виконавчий лист № 373/132/20 відповідно до зазначеного рішення.

Ухвалою суду від 05.01.2021 замінено стягувача у виконавчому листі із АТ «УкрсибБанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

10.03.2021 старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64762155.

10.03.2021 та 04.10.2022 зазначеним державним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №64762155, зокрема на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

З копії довідки СТОВ «Мусіївське» від 04.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до копії довідки АТ «Альфа-Банк» від 24.10.2022 №46318-39.1 на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування, у тому числі заробітної плати від СТОВ «Мусіївське».

Згідно з копією виписки з рахунка за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 на зазначений рахунок здійснювалось зарахування заробітної плати.

27.10.2022 вказаним державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Хорольського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Як вбачається з копії фіскального чеку та роздруківки трекінгу за номером поштового відправлення виконавчі провадження надійшли до зазначеного відділу ДВС 08.11.2022.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як зазначено в ст.56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно достатті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Оцінка аргументів учасників справи.

З встановлених судом обставин вбачається, що в оскаржуваних рішеннях держаного виконавця чітко вказано, що арешт не накладається на рахунки, звернення стягнення на які заборонено законом.

Судом враховується правовий висновок, зроблений у постанові ВП ВС від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20, згідно з яким виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 59 цього Закону зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до п. 1 ч. 4 ст.59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Отже, АТ «Альфа-Банк» (на даний час АТ «Сенс банк»), в якому відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування, у тому числі заробітної плати від СТОВ «Мусіївське», зобов`язаний був повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Водночас, з наданих суду доказів не вбачається, що АТ «Альфа-Банк» (на даний час АТ «Сенс банк») заблокував рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 .

Зважаючи на це, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви оскільки в оскаржуваних постановах від 10.03.2021 та 04.10.2022 вказано про те, що цей арешт не розповсюджується на кошти, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також не надано доказів того, що АТ «Альфа-Банк» (на даний час АТ «Сенс банк») заблокував рух коштів по зазначеному рахунку.

Керуючись ст. 2 5, 13, 263, 451 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. В. Свояк