Справа № 523/8591/22
01 лютого 2023 року смт.Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 523/8591/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, стягнення 3% річних та інфляційних витрат,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , та просить стягнути на його користь несплачену суму боргу за договором позики у розмірі 29 250, 00 грн., 11 469, 47 грн., з яких 3 % річних у розмірі 2 138,00 грн. та інфляційні збитки у розмірі 9 331, 47 грн. Також просив стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що 01.01.2018 року ОСОБА_1 дав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 31.12.2018 року, однак навіть до теперішнього часу кошти не повернуті. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка, відповідно до якої ОСОБА_2 взяв у позивача в борг 1000 доларів США, що станом на 01.04.2018 року складало 24 550 грн. за курсом НБУ, із зобов`язанням повернути вказану суму до 31.12.2018 року. Після спливу строку повернення грошових коштів позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути кошти, відповідач просив надати ще час для повернення коштів. 09.08.2019 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення боргу у термін 30 календарних днів. Згідно повідомлення зазначену вимогу відповідач отримав 12.08.2019 року, але станом на 20.07.2022 року борг не повернуто. Оскільки вимога не виконувалася відповідачем у вказаний період, то таке прострочення позивач вважає триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних витрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим позивач розрахував із суми заборгованості, а саме 29 250,00 грн. що еквівалентно 1000 доларів США за курсом НБУ, 3% річних у розмірі 2 138, 00 грн. та інфляційні збитки у розмірі 9 331, 47 грн., що підлягають сплаті відповідачем за прострочення.
Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.10.2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач будучи повідомленим належним чином в судове засідання не прибув, надіслав на електронну пошту суду 01.02.2023 року заяву якою просив розглянути позов за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Поштова кореспонденція, яка надсилалася судом відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання повернута з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».
Суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.
01.04.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США з терміном повернення позики до 31.12.2018 року. Укладання договору позики підтверджується розпискою від 01.04.2018 року.
Строк повернення позики та правова природа отриманих ОСОБА_2 коштів як боргу встановлена у тексті розписки.
Доказів про погашення суми боргу, станом на час розгляду справи відповідач не надав.
В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений, оскільки на вимоги позивача про сплату боргу, відповідачем заборгованість не погашена.
Відповідно до ст.1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1049ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно із ч. 2 ст.1047ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом статті 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 202ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.
Так судом встановлено, що 01.04.2018 року ОСОБА_2 підписана розписка про отримання ним від позивача у борг суми 1000 доларів США, яку він зобов`язується повернути до 31.12.2018 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості за договором позики від 01.04.2018 року, укладеного між сторонами. Після укладення цього договору позивач всі обов`язки, передбачені договором виконав, а відповідач взагалі не виконав свої зобов`язання. В результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 1000 доларів США. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, сума позики ним досі не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту.
Що стосується позовних вимог про стягнення суми інфляційних нарахувань та три відсотки річних на суму боргу за період з 12.09.2019 по 20.07.2022 року виходячи з суми боргу 29 250,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми боргу, яка на даний час не сплачена відповідачем, необхідно проводити за період з 12.09.2019 по 20.07.2022, тобто в межах передбаченого ч.1 ст. 257 ЦК України трирічного строку загальної позовної давності.
За таких обставин розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 виконаний позивачем та долучений позивачем за період з 12.09.2019 по 20.07.2022 року, відповідно до якого інфляційні втрати позивача становлять 9 331,47 грн., а 3 відсотки річних в сумі 2 138, 00 грн., є вірним, іншого відповідачем не доведено.
Таким чином, враховуючи що грошове зобов`язання відповідач належним чином не виконує, що дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат за час прострочення в межах загальної позовної давності за період з 12.09.2019 по 20.07.2022 року та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 992,40 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273,280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , - несплачену суму боргу за договором позики у розмірі 29 250 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , - 3 % річних у розмірі 2 138 (дві тисячі сто тридцять вісім) грн. 00 коп., інфляційні збитки у розмірі 9 331 (дев`ять тисяч триста тридцять одну) грн. 47 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,- витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Головуючий: Є.М. Панасенко