Ухвала

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 295/11190/21

провадження № 61-1200ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради (далі - КНП «Обласний медичний спеціалізований центр»), в якому просила суд: скасувати наказ про звільнення; поновити її на посаді практичного психолога; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 липня 2021 року і до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 11 345,28 грн; стягнути моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду

від 28 вересня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

29 жовтня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року (надійшла до суду 24 січня

2023 року), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору або про звільнення від сплати судового збору

у зв`язку з тим, що вона тривалий час не працює та проживає у Німеччині

у статусі біженця.

Однак, на підтвердження даного клопотання заявником не надано жодного доказу.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що

у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження клопотання.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у серпні 2021 року та заявляла, крім інших, позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, ОСОБА_1 згідно закону звільнена від сплати судового збору за вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 000,00 грн (судовий збір за позовну заяву майнового характеру: стягнення моральної шкоди - 1 000,00 грн (100 000,00*1%=1 000,00 грн); судовий збір за подачу касаційної скарги - 1 000,00*200%=2 000,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про відстрочення сплати судового збору або про звільнення від сплати судового збору, підтверджене належними доказами.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору або про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць