Справа № 367/5464/22
Провадження №2-о/367/141/2023
УХВАЛА

про залишення без руху

18 січня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження,-

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, треті особи: ОСОБА_3 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження.

27.12.2022 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області вказану заяву було залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків поданої заяви.

Ознайомившись із матеріалами заяви, вважаю, що зазначена заява підлягає повторному залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог п.п. 5, 8, 10 ч. 3 ст. 175, п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України.

На виконання ухвали суду представником заявниці подано заяву про усунення недоліків, в якій було викладено вимоги заяви в іншій редакції. При цьому, саму заяву про встановлення факту народження в новій редакції, з урахуванням усунення недоліків, не подано. Крім того, викладені вимоги заяви в новій редакції не відповідають їх правовому обґрунтуванню.

Так, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частина 1 ст. 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви, а саме, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків..

При цьому, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись за участю заявників і заінтересованих осіб.

Відповідно до п.2, 5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити;

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у разі подання письмових доказів можуть бути додані їх копії).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Судак, Автономна Республіка Крим, Україна; мати ОСОБА_1 , громадянка України. Відомості про батька внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України ОСОБА_3 , громадянин України.

Натомість згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Проте, в заяві ОСОБА_1 про усунення недоліків викладено вимогу про встановлення факту народження дитини із проведенням державної реєстрації її народження та зазначення батьком на підставі ч.1 ст.135 СК України ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_3 не подано спільну заяву із ОСОБА_1 , його не залучено в якості заінтересованої особи, не зазначено і не додано доказів про його згоду (прохання) про проведення реєстрації народження дитини за його прізвищем та зазначення його батьком.

Отже, зміст поданої заяви і її вимоги не відповідають вимогам законодавства, та є суперечливими, відповідні заяви, докази в поданій заяві не вказані та не додані.

Для усунення недоліків у заяві про встановлення факту народження необхідно виключити суперечності у її вимогах щодо інфомації про батька або подати спільну заяву батьків дитини, правильно визначити статус учасників справи (заінтересовані особи замість третіх осіб) та подати належні та допустимі докази на підтвердження факту та викладених вимог заяви, вказати інформацію щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Вказані недоліки поданої заяви про встановлення факту народження мають бути усунені шляхом подання аналогічної заяви із додаванням її копії по кількості учасників справи.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків. У разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження, - залишити без руху.

Копію ухвали направити заявнику і повідомити про необхідність виправити зазначені недоліки заяви.

Для усунення недоліків надати строк 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Чернова