Номер провадження 2/754/674/23
Справа №754/5006/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/5006/22

Акціонерне товариство «Мегабанк» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач 1

ОСОБА_2 - відповідач 2

Вимоги позивача: стягнення заборгованості за кредитним договором

Дребот І.А. - адвокат позивача

Фоменко С.О. - адвокат відповідача 1

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачами договірних зобов`язань за кредитним договором № 10-602-824-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 26.04.2016, просить: 1. Стягнути солідарно з відповідачів, визначену станом на 01.01.2022 заборгованості по кредиту (сума: 18559,64 грн.), процентам (сума: 38,39 грн.) і штрафу (сума: 33750 грн.) в загальній сумі: 52348,03 грн.; 2. Стягнути з відповідачів у рівних частинах судовий збір та судові витрати.

У судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав, а адвокат відповідача 1 позовні вимоги визнав у частині стягнення кредиту і процентів, а щодо штрафу, то адвокат відповідача просив зменшити його до 1 грн., а також обидва адвокати не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача 2.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, зокрема, поштою, SMS, а також інформація про рух справи розміщується і на сайті суду і є загальнодоступною.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності відповідача 2.

Вислухавши адвоката позивача, адвоката відповідача 1, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Між позивачем і відповідачем 1 укладено кредитний договір № 10-602-824-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 26.04.2016 за умовами якого відповідачу 1 був наданий кредит у сумі: 75000 грн. зі строком погашення до 25.04.2018 та який мав бути погашений разом із процентами.

Між позивачем і відповідачем 2, укладено договір поруки від 26.04.2016 за умовами якого відповідач 2 зобов`язався нести солідарну з відповідачем 1 відповідальність у разі невиконання кредитних зобов`язань.

Як вказує позивач відповідач 1 не виконав належним чином взяті на себе перед банком зобов`язання, щодо погашення кредиту і процентів.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач має право за порушення умов договору, щодо своєчасного повернення кредиту і процентів, стягнути загальну заборгованість по кредиту, процентам і штраф.

Сплата штрафу передбачена п. 4.9. і п. 6.3. кредитного договору № 10-602-824-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 26.04.2016 і штраф нараховується за порушення строків сплати ануїтетних платежів у розмірі 45 % від суми кредиту.

Станом на 01.01.2022 сума боргу визначена позивачем за кредитним договором по зазначеним платежам, становить: 52348,03 грн..

Саме станом на 01.01.2022, позивач просить стягнути з відповідачів зазначену заборгованість.

Згідно ст. ст. 514, 541, 553, 554, 625, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, 1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 1. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. 1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 2. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. 3. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 1. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 3. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 551 ЦК України, 1. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. 2. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. 3. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні поданого адвокатом відповідача 1 в письмовій формі клопотання щодо зменшення розміру штрафу, адвокат позивача суду повідомив, що між позивачем і відповідачем 1 неодноразово велись перемовини з приводу штрафу та позивач пропонував стороні відповідача 1 сплатити тіло кредиту та проценти до вирішення спору судом, а позивач у свою чергу відмовиться від своїх вимог про стягнення штрафу, однак, відповідач 1 відмовився від пропозиції позивача, а тому позивач наполягає на повному задоволенні позовних вимог.

Суду не надано доказів поважності причин порушення відповідачами своїх кредитних зобов`язань, а втручання суду в договірні правовідносини сторін договору призведе до погіршення становища позивача, а саме на отримання того на що розраховував позивач і мав намір отримати при укладенні кредитного договору, а тому, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу до 1 грн..

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Будь-яких доказів у спростування позовних вимог суду не надано.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При поданні позову позивачем сплачено: 2481 грн. - судового збору.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Мегабанк» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) за кредитним договором № 10-602-824-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 26.04.2016 заборгованість по кредиту, процентам і штрафу в сумі: 52348,03 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Мегабанк» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, 30, ): 1240,5 грн. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Мегабанк» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, 30, ): 1240,5 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: