УХВАЛА

06 лютого 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю прокурора Прокопчук О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Андрієвського А.О.,

представника третьої особи Гончарук Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Рівненської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2022 року Керівник Рівненської окружної прокуратури звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання незаконним та скасування рішення Рівненської міської ради від 20.08.2021 №1188 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 вільної від забудови земельної ділянки в м. Рівному, цільове призначення якої змінюється, та затвердження втрат сільськогосподарського виробництва» (далі - спірне рішення).

06 лютого 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, що позивачем не підтверджено право звертатися до суду в інтересах іншої особи Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 обґрунтування викладенні в письмовому клопотання підтримав, просив суд залишити позов без розгляду.

Представник Рівненської окружної прокуратури просив суд відмовити в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи тим, що саме прокурор здійснюючи представництво держави наділений правом звернувся до суду з даним позовом.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області просив суд відмовити в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи тим, що в даному випадку саме позивач наділений правом звертатися до суду з даним позовом.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Позивач нa обґрунтування позову зазначав, що розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:055:0643 проведено не у відповідності до вимог ч. 6 ст. 207 ЗК України, відтак спірне рішення Рівненської міської ради суперечить вимогам чинного законодавства.

Прокурор вважає, що в цьому випадку відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, оскільки органи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) не наділені правом на звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Згідно з ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" №1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з абз. 1-3ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" №1697-VII, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

З наведених норм права вбачається, що держава в разі порушення інтересів має право звертатись до суду за їх захистом через орган державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист таких інтересів держави (абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII) та який уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах (ч.4 ст. 56 ЦПК України).

За приписами ч. 8 ст. 20 ЗК України, зміна цільового призначення земель сільськогосподарського, лісогосподарського призначення здійснюється за умови відшкодування власником земельної ділянки (а для земель державної та комунальної власності - користувачем) втрат сільськогосподарського, лісогосподарського виробництва, крім випадків, визначених законом.

Згідно п.6. ч.3 ст. 186 ЗК України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу;

Згідно ч.7 ст. 186 ЗК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Згідно ч.8 ст. 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає: а) пояснювальну записку; б) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); в) розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); г) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); г) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) кадастровий план земельної ділянки.

У даній справі Рівненська міська рада прийняла рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 вільної від забудови земельної ділянки в м. Рівному, цільове призначення якої змінюється, та затвердження втрат сільськогосподарського виробництва.

Як зазначає прокурор у позові, зазначене рішення суперечить ч. 6 ст. 207 ЗК України.

Отже, між державою та Рівненською міською радою виник спір у відносинах дотримання міською радою порядку затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянку сільськогосподарського призначення та затвердженням у зв`язку з цим втрат сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" №963-IV основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема, є забезпечення додержання органами місцевого самоврядування земельного законодавства України, запобігання порушенням законодавства України у сфері використання земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Згідно зі ст. 4 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" № 963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 963-IV, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У п. «а» ч. 1 ст. 6 Закону № 963-IV зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського тa лісогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Мінінстрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно з пп. 33 п. 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; додержанням установленого законодавством порядку визначення тa відшкодування втрат сільськогосподарського тa лісогосподарського виробництва.

З наведених норм права вбачається, що держава визначила Держгеокадастр державним органом, уповноваженим здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Окрім того, імперативними вимогами закону, саме на цей орган покладено обов`язок здійснювати державний контроль за додержанням установленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Отже, саме Держгеокадастр є органом, уповноваженим державою здійснювати у спірних правовідносинах функції нагляду (контролю) за дотриманням Рівненською міською радою встановленого законом порядку зміни цільового призначення земельної ділянки та відповідності проекту землеустрою вимогам чинного законодавства щодо дотримання порядку визначення втрат сільськогосподарського виробництва.

Тому, Держгеокадастр як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, має повноваження здійснювати державний контроль за використанням земель усіх категорій та форм власності у частині додержання органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства України, встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та дотримання порядку визначення втрат сільськогосподарського виробництва.

Здійснюючи зазначені повноваження з державного контролю за використанням земель, такий орган проводить перевірки, розглядає звернення осіб, документацію із землеустрою, пов`язану з використанням земель, а також, якщо це необхідно для здійснення указаних повноважень, звертається до суду у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного суд вважає, що доводи прокурора про те, що у цьому спорі відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, оскільки Держгеокадастр не наділений законом правом на звернення до суду з позовом про скасування рішення органу місцевого самоврядування, є помилковими та не відповідають вищевказаним нормам права.

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону № 1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У постанові від 26.05.2020 №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону №1697-VII, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обгрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим. Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави (пункти 43, 45 зазначеної постанови).

Оскільки, як зазначено вище, існує орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, прокурором фактично пред`явлено позов в інтересах держави в особі територіального органу Держгеокадастру - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

У такому випадку дотримання вимог щодо підтвердження підстав для представництва, передбачених ст. 23 Закону № 1697-VII, є обов`язковим. Натомість невиконання прокурором процедури, передбаченої ч.ч.3, 4 ст. 23 Закону № 1697-VII, відповідно до приписів ч.4 ст. 56, ст. 185 ЦПК України унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

Отже, оскільки вказаних вимог ЗУ "Про прокуратуру" №1697-VII, прокурором не дотримано, суд прийшов до висновку, що у цій справі відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

У постанові від 26.05.2020 №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати (п.54 зазначеної постанови).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Керуючись ст. ст. 257, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Рівненської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, про визнання незаконним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Повернути Рівненській обласній прокуратурі суму судового збору в розмірі 2481,00 грн., сплаченого квитанцією №1748 (внутрішній номер 237871537) від 11 листопада 2022 року на р/р UA0017527, код отримувача 38012494.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08 лютого 2023 року.

Суддя Харечко С.П.