Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1963/22
Номер провадження2/711/1535/22
РІШЕННЯ
22 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.,
представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-
ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №79» про визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 була членом ЖБК-79 та отримала на підставі рішенням ВК Черкаської міської ради народних депутатів від 14.03.1984 №151, квартиру АДРЕСА_1 , на склад сім`ї із чотирьох чоловік: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Згідно з довідкою ЖБК №79 від 03.03.2020 №05/20, позивач є членом ЖБК №79. Також, вартість квартири АДРЕСА_1 складає 9416.00 руб. Пайовий внесок виплачено у повному обсязі.
Чоловік матері ОСОБА_5 помер.
Постановою Другої черкаської державної нотаріальної контори від 21.02.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки відстуні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що залишилось після смерті матері ОСОБА_4 .
На теперішній час позивач позбавлений можливості повноцінно розпоряджатися нерухомим майном, що перейшло до нього у спадок, і це стало причиною його звернення до суду.
Враховуючи все вищезазначене, позивач просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 травня 2022 року відкрито провадження у справ за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
27.07.2022 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про заміну відповідача у справі та залучення співвідповідача.
31.08.2022 позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 вересня 2022 року замінено неналежного відповідача Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №79» належними відповідачем Черкаською міською у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №79», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.
Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року витребувані доказі з Другої черкаської державної нотаріальної контори.
01 грудня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшенні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд, визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .
Представник відповідача ОСОБА_2 при вирішення спору поклалася на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_3 у дане судове засідання не з`явився без повідомлення причин, хоча неодноразово викликався у судові засідання, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, а також не скористався своїм правом висловити свою позицію щодо суті заявлених позовних вимог. Тому суд в силу п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого записані: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , даний факт підтверджується копією свідоцтвом про народження від 09.04.1968 року (а.с13).
Також встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , укладено шлюб, який зареєстрований 22 березня 1979 року, про що видане відповідне свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові ОСОБА_9 , дружині ОСОБА_9 . Факт реєстрації шлюбу підтверджено копією свідоцтва про одруження (а.с.15).
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 07.07.2010.(а.с.17)
Згідно з Архівним витягом від 31 березня 2020 р №60-р/05-08, Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 14.03.84 № 151 затверджено список членів ЖБК-79 на вселення в будинок АДРЕСА_3 , в якому, в тому числі, зазначені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 1944 року народження чоловік, ОСОБА_3 , 1979 року народження син, ОСОБА_1 , 1965 оку народження син.(а.с.18)
Також, відповідно до Довідки №05/20 від 03 березня 2020 року, виданої Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №79», вартість квартири АДРЕСА_1 9416 крб.00 коп. Заборгованості немає. Пайовий внесок виплачений повністю.(а.с.21)
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до Другої черкаської державної нотаріальної контори, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Разом з тим, постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 21 лютого 2020 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (у видачі свідоцтва про право на спадщину), оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Також зазначено, що спадщину після спадкодавця ОСОБА_4 , прийняв її син ОСОБА_3 .
До того ж, на виконання ухвали суду від 07 листопада 2022 року, судом отримано 08.12.2022 лист з додатком від Другої черкаської державної нотаріальної контори, датований 30.11.2022 № 2161/01-16, зі змісту якого вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , Свідоцтва про право власності на спадщину за законом видані 14.05.2011 року на ім`я синів померлої: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов?язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката, а також свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката (п. 2, 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивачки.
Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Крім того, частиною першою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
За результатами розгляду справи, суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту. На думку суду, через відсутність у спадкоємця ОСОБА_1 належного правовстановлюючого документу він позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину вищевказаної квартири, внаслідок чого йому постановою від 21.02.2020 відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме слід визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .
Судові витрати позивач залишив за собою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України суд,-
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 10.01.2023 року (з врахуванням перебування судді у відпустці).

Головуючий: Р. В. Демчик