Провадження № 6/359/105/2022
Справа № 359/918/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

05 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Івковій Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , орган державної виконавчої служби - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване до фізичної особи ОСОБА_1 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2016 у справі №359/918/16-ц.

Вказана заява обґрунтована тим, що у Бориспільському відділі державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене виконавче провадження № 50052513 з примусового виконання судового виконавчого листа №2-1155, виданого 10.12.2014 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 98146,25 гривень, виконавчого листа № 2-798, виданого 28.01.2010 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 487949,00 гривень, виконавчого листа №2/359/2205, виданого 27.01.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 927254,37 гривень, виконавчого листа № 373/779/16-ц, виданого 14.07.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60195,49 гривень.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2016 у справі №359/918/16-ц задоволено у виконавчому провадженні № 46960919 подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Черниша О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянку ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання виконавчого листа №2-1155 від 10.12.2014, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 98146,25 гривень.

Подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Черниша О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 було обґрунтовано тим, що боржник рішення суду не виконував, у зв`язку із чим наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Заявник звертає увагу, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Разом із з цим, заявник ОСОБА_1 не вчиняє жодних дій спрямованих на навмисне чи свідоме невиконання судових рішень. Зокрема, не приховує наявне у неї майно, не приховує отриманих нею доходів - вони відсутні, не вчиняє будь-яких перешкод державному виконавцю в проведенні будь-яких виконавчих дій. Тобто, відсутні докази, що ОСОБА_1 має змогу виконувати свої зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Зазначено, що державними виконавцями відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, а також ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ, вжито заходи щодо примусового виконання судових рішень, зокрема, накладено арешт на майно боржника. Зазначає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосоване відносно ОСОБА_1 не за ухилення від виконання судових рішень, а виключно з підстав лише наявності факту невиконаних зобов`язань, що суперечить вимогам законодавства України. Також вказує, що ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 була постановлена Бориспільським міськрайонним судом Київської області ще в лютому 2016 року, тобто майже сім років тому. При цьому, будь-який позитивний результат для самого виконавчого провадження, за час існування такого обмеження впродовж семи років, відсутній, з цих підстав вважає, що застосований захід є неефективним.

Також зазначено що ОСОБА_1 з 18.10.2022 прийнята на роботу в ТОВ «ІРЛІН» на посаду сортувальник поштових відправлень та виробів друку з посадовим окладом 6700,00 грн на місяць, що підтверджується Наказом про прийняття на роботу від 17.10.2022 № 23/к/тр. Вказують, що за наявності доходу у ОСОБА_1 у вигляді заробітної плати, виконавець зможе винести постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 та рішення суду буде виконуватись автоматично щомісячними відрахуваннями роботодавцем. Тобто, в найближчий час ОСОБА_1 матиме стабільний визначений дохід та зможе виконувати зобов`язання покладені на неї судовим рішенням.

З урахуванням викладеного зазначено, що ОСОБА_1 жодним чином не ухиляється від виконання судових рішень, робить все можливе для якнайшвидшого їх виконання, та щоб навіть незалежно від її місця знаходження (у випадку реальної загрози її життю на території України через активізацію бойових дій) здійснювались відрахування для виконання рішень суду. При цьому звертають увагу, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, який був продовжений. З урахуванням викладеного, зазначено, що виїзд за межі України в умовах воєнного стану може бути необхідним з метою евакуації та/або виїзду на лікування, тобто, таким, що спрямований на збереження життя і здоров`я людини, а тому наявність тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, є невиправданим заходом, оскільки ставить під загрозу її життя та здоров`я.

Ухвалою від 09.11.2022 заяву було призначено до розгляду у судовому засіданні. Одночасно було витребувано з Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) матеріали зведеного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.21).

У призначене судове засідання 05.01.2023 заявник ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, представником адвокатом Дем`янчук Л.Д. подано клопотання про розгляд справи без участі заявника.

Державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Братусь Л.М. подано клопотання про розгляд справи без представника відділу та прийняття рішення у відповідності до норм чинного законодавства.

Від заінтересованої особи стягувача ОСОБА_5 також надійшло клопотання розглянути подану заяву без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечує.

Відповідно до вимог ч.6 ст.441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Проте, враховуючи загальні положення цивільного процесуального законодавства, а також подане представником відділу державної виконавчої служби клопотання, суд вважав можливим розглянути подану заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон за відсутності державного виконавця, неявка якого не може бути перешкодою для розгляду поданої заяви, враховуючи завдання цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дослідивши подану заяву та долучені заявником письмові докази, матеріали витребуваного судом зведеного виконавчого провадження №50052513, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що на виконанні у Бориспільському відділі державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене виконавче провадження №50052513 з примусового виконання виконавчого листа №2-1155, виданого 10.12.2014 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 98146,25 гривень, виконавчого листа № 2-798, виданого 28.01.2010 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 487949,00 гривень, виконавчого листа №2/359/2205, виданого 27.01.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 927254,37 гривень, виконавчого листа № 373/779/16-ц, виданого 14.07.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60195,49 гривень. Загальна сума боргу по зведеному виконавчому провадженню 1573545,11 гривень (а.с.13-18).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2016 у справі №359/918/16-ц задоволено у виконавчому провадженні № 46960919 подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Черниша О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянку ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання виконавчого листа №2-1155 від 10.12.2014, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 98146,25 гривень (а.с.11-12).

Згідно з даними, наявними у матеріалах зведеного виконавчого провадження на даний час заборгованість боржником ОСОБА_1 не погашена.

Згідно з Наказом про прийняття на роботу від 17.10.2022 № 23/к/тр (а.с.19) ОСОБА_1 з 18.10.2022 працевлаштована в ТОВ «ІРЛІН» на посаду сортувальник поштових відправлень та виробів друку з посадовим окладом 6700,00 грн на місяць.

Проте, будь-яких даних, що заявник вживала заходів для погашення боргу до 18.10.2022 в добровільному порядку, в матеріалах зведеного виконавчого провадження відсутні, хоча була обізнана щодо відкриття виконавчого провадження, оскаржувала дії державного виконавця до суду.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Аналогічних правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17.

Згідно частин 5 та 6 вищевказаної статі суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

У справі «Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria)» (рішення від 26 листопада 2009 року, заява № 34383/03) Європейський суд визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям, а саме ґрунтуватися на законі; переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції; та знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому вжиття обмежувальних заходів з метою стягнення неоплачених боргів може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості (пункт 49).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення у справах «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96; «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35; «Рінер проти Болгарії», § 121).

Європейський Суд підкреслює, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, щоб порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин (пункт 50).

З вказаного вбачається, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Таким чином, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій щодо виявлення та звернення стягнення на кошти та майно боржника, накладення арешту на майно боржника ат також опис земельної ділянки, проведення її оцінки з метою реалізації.

Водночас, заявником не заперечується, що до цього часу борг у виконавчому провадженні, не погашений (часткове погашення відбулося в листопаді 2022 року на суму 369 гривень). Будь-яких даних, що боржник вживала заходів для виконання судових матеріали виконавчого провадження не містять. Сам факт працевлаштування на роботу з посадовим окладом на рівні мінімальної заробітної плати менше ніж за місяць перед звернення до суду з даною заявою, не може бути свідченням таких дій.

Таким чином, доказів, які б свідчили про добровільне погашення боргу та добросовісне виконання обов`язків боржника згідно з Законом України «Про виконавче провадження» заявником не надано.

Посилання заявника на ту обставину, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що розпочалася 24 лютого 2022 року, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався та діє й на даний час, суд вважає безпідставним, оскільки сам по собі цей факт не може бути безумовною підставою для скасування обмеження у праві виїзду за кордон. Будь-яких доказів того, що у заявника виникла життєво необхідна потреба у виїзді за межі України, а також, що у разі тимчасового виїзду, заявник не продовжить ухилятися від виконання рішень суду, та повернеться в Україну, долучені до заяви матеріали не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування тимчасового обмеження заявника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, відсутні, а тому у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,128,223,258,259,260-261, 268,273,441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , орган державної виконавчої служби - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду виготовлений 23.01.2023.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів