КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/6684/21 Головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
провадження №22-ц/824/4196/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Суханової Є.М., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

У лютому 2022 року до суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача АТ «Альфа-Банк» про залишення позову без розгляду, оскільки позивач вже звертався 23 вересня 2019 року з ідентичними позовними вимогами до АТ «УкрсоцБанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та приватного нотаріуса Чуловського В.А. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а постановою Київського апеляційного суду рішення від 09 червня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, спрямована на порушення права на справедливий суд визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про залишення позову без розгляду, оскільки справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже закінчена, а норма п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України застосовується до правовідносин, коли судовий спір ще розглядається в судах і кінцевого судового рішення, яке набрало законної сили ще немає.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційний судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки керуючись п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем і зареєстрований в реєстрі за № 16618, за яким звернено стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:003:0004, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Україна, Київська обл., Броварський район на території Погребської сільської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" зі ОСОБА_1 .

Встановлено, що 23 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Коротя А.Р. зверталася з позовом до АТ «УкрсоцБанк», третя особа: приватний нотаріус Чуловський В.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Коротя А.Р., залишено без задоволення. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року залишено без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі допускається за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Встановивши, що позивач раніше звертався до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав і рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 у справі № 752/19975/19 у задоволенні вказаних позовних вимог було відмовлено і дане рішення набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду, оскільки зазначена норма процесуального права застосовується у разі якщо у провадженні суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що наявність судового рішення, яке набрало законної сили постановлене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав могло б бути підставою для закриття провадження у справі згідно законодавства.

Отже, наведені висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив, та прийшов до помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За викладених обставин ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню, а справа за правилами статті 379 ЦПК України, направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «07» лютого 2023 року.

Головуючий суддя Л. П. Сушко

Судді О.І. Сліпченко

Є.М. Суханова