Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 р. позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 28.04.2015 року в розмірі 16688,88 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач звернувся до відповідача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 28.04.2015 року, згідно якої отримав кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшив до 5000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківськиї послуг виконав в повному обсязі, в саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, отже зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 04.12.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У вересні 2021 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в позові з тих підстав, що основну суму заборгованості за тілом кредиту відповідач погасив повністю, а заборгованості за простроченими відсотками та пенею він не визнає, оскільки він не узгоджував з позивачем умову про сплату відсотків та пені, підписана ним заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить умов щодо сплати процентів та пені, а розміщені на сайті позивача умови та правила надання банківських послуг не можуть вважатися складовою частиною укладеного сторонами договору про надання банківських послуг через те, що відповідач з ними не ознайомлювався та не підписував.

У жовтні 2021 р. представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 28.04.2015 р., в розмірі 2066,41 грн., яка складається з: 0,09 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 2066,32 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів відповідача, вказавши, що розміщені на офіційному сайті позивача умови та правила надання банківських послуг, що містять в тому числі умови про процентні ставки та штрафні санкції, є публічною офертою, яку відповідач прийняв як невід`ємну частину договору про надання банківських послуг шляхом підписання 28 квітня 2015 року заяви про приєднання, в якій зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, умовами та правилами по платіжних картках, тарифами банку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй позовній заяві просив розглядати справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив на позовну заяву в якій заперечував проти задоволення позову.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.09.2020 року, згідно якої отримав кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшив до 10000,00 грн.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та належним чином.

В період дії договору, відповідач належним чином не дотримувався умов договору, в наслідок чого станом на 18.10.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 16688,88 грн., з яких: 5 914,09 грн. - заборгованість за тіло кредиту; 2066,32 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 8 708, 47 грн. - нарахована пеня.

Відповідно до наданих відповідачем квитанцій ОСОБА_1 22.09.2021 р. сплатив позивачу суму заборгованості за кредитом в розмірі 5 914,00 грн.

26.10.2021 р. позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 09.09.2020 р. у розмірі 2066,32 грн., яка складається заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК Україн

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У даній же справі, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачені проценти за користування кредитом та встановлена відповідальність Позичальника у разі невиконання/неналежного виконання своїх зобов`язань, не містять підпису відповідача. При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи Договір, а також те, що Умови містили такі положення щодо відсотків і штрафних санкцій в момент підписання Договору Позичальником, або в подальшому такі Умови не змінювались.

При цьому, у самій Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг домовленості сторін щодо процентів та штрафних санкцій немає.

У зв`язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 28.04.2015.

Зокрема до таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, яка у даній постанові зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З огляду на встановлені судом обставини та вищевикладені норми законодавства, враховуючи, що відповідач сплатив тіло кредиту, що підтверджується квитанцією від 22.09.2021 р., яка наявна в матеріалах справи, а також зважаючи на недоведеність факту узгодження сторонами умов щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.1-13, 51, 76-83, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; );

Відповідач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Н. М. Ларіонова