Провадження № 2/185/801/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши у порядку письмого провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю 'Євроелітбуд' про стягнення заробітної плати,
Позов обґрунтовано тим, що позивач з 07 липня 2021 року по 31 травня 2022 року працював у відповідача на посаді слюсара зі збирання металевих конструкцій. Відповідач, як роботодавець, здійснював виплати заробітної плати та добових, проте із початком повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України підприємство відповідача припинило свою роботу та виплату заробітної плати її працівникам. У квітні 2022 року вказане підприємство відновило свою роботу, проте жодної інформації про вказане працівників не повідомив, на роботу працівників не вивів, у зв`язку з чим у травні позивач звільнився із займаної посади за власним бажанням. На вимогу позивача виплатити йому заробітну плату, яка залишилася в якості заборгованості, відповідач жодних дій не вчинив. У зв`язку із зазначеним позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав ухвалу суду та позов з додатками 26 грудня 2022 року.
У встановлений судом строк відповідач не надав суду відзив. Також від відповідача не надходило будь-яких заяви чи клопотань.
На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд по справі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач 07 липня 2021 року був прийнятий на роботу до ТОВ "Євроелітбуд" на посаду слюсара зі складання металевих конструкцій та 31 травня 2022 року звільнений із займаної посади за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України. Вказане підтверджується копією трудової книжки позивача.
Відповідно копіям роздруківок виписки руху коштів по картці "ПриватБанк", останній раз позивач отримував заробітну плату 18 лютого 2022 року у розмірі 5393,50 грн.
Згідно копії заяви, позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату йому всіх сум, які були нараховані та підлягали виплаті при його звільненні за власним бажанням 31 травня 2022 року.
Проте жодних дій з боку відповідача для задоволення вказаних вимог позивача вчинено не було, що підтверджується матеріалами справи.
Причини невиплати заробітної плати позивачу представник відповідача суду не пояснив, відзиву на позовну заяву не надав.
Позивачем не надано суду жодних доказів виплати заробітної плати та компенсації відповідачу.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України).
Таким чином, товариством порушено право позивача на отримання заробітної плати, в тому числі заборгованості по виплаті такої.
Також позивачем надано суду розрахунок, згідно якого він вважає за необхідне зобов`язати нарахувати та виплатити йому заробітну плату за квітень 2022 року у розмірі 6500,00 грн, оскільки відповідач із власної вини роботи позивачу не надав, а також вказав на необхідність стягнути з відповідача заробітну плату за останні дев`ять днів травня 2022 року, у розмірі 1838,64 грн.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.83 КЗпП України, відповідно до якої в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А, I групи.
Відповідно роз`ясненням, викладеним у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що відповідно до вимог статті 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається, виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.
Судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу грошової компенсації за дні невикористаної ним щорічної основної відпустки.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на зазначені по справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, звертаючи увагу на відсутність жодних заперечень, заяв чи клопотань від відповідача по суті справи, суд приходить до висновку про необхідінсть задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,4 грн.
Керуючись ст.2,12,13,81,89,141,259,265,280-282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю 'Євроелітбуд' про стягнення заробітної плати.
Сятгнути з Товариства з обмеженою відповідальністю 'Євроелітбуд' на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 4249,37 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень тридцять сім копійок) грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю 'Євроелітбуд' на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю 'Євроелітбуд', ідентифікаційний код: 39298026, адрреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Долинська, 12.
Суддя М. М. Перекопський