Дата документу 31.01.2023 Справа № 334/912/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/419/23 Головуючий у 1-й інстанції: Турбіна Т.Ф.
Є.У.№334/912/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 р. ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2012 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50005171, який складається із Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 287 258,40 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 35 454,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою 9,9%, з цільовим призначенням для придбання автомобіля VW, модель Passat В7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012.

Відповідно до п. 1.1. умов договору позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11.07.2012 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб VW, модель Passat B7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012, вартістю 359 073,00 грн.

Відповідно до п.1.4 договору застави у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави.

Крім того, 26.06.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якого позивач надав додатковий кредит у сумі 78 086,41 грн., що є еквівалентом 9 575,28 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням оплата страхових платежів згідно з договором страхування, а відповідач зобов`язався належним чином використовувати і повернути додатковий кредит, сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 умов договору, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.2.1. умов договору, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань позивач звернувся з вимогою від 04.03.2016 про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка була отримана відповідачем 15.03.2016.

До дати повернення кредиту, тобто до 14.04.2016, борг сплачено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. За результатами розгляду справи постановою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2019 року у задоволенні позову було відмовлено у зв`язку з невиконанням вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до початку процедури звернення стягнення.

Виконавши зазначені вимоги закону, позивач у лютому 2020 року звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави автомобіль VW, модель Passat B7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012, згідно договору застави № 50005171 від 11.07.2012, шляхом його реалізації на торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 50005171 від 09.07.2012 станом на 10.02.2020 року у розмірі 732 566 грн. 86 коп., яка складається із:

- заборгованості за щомісячними платежами з повернення кредиту за період з серпня 2015 року по лютий 2016 року (до вимоги) з платежів у повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 108 026,01 грн.; 3% річних за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 14 493,71 грн., втрат від інфляції за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 53 280 грн.53 коп.;

*заборгованості по виставленим рахункам за період з березня 2016 року (після вимоги) по червень 2017 року з платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів в розмірі 83 613,77 грн., 3% річних за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів в розмірі 8 211,72 грн., втрат від інфляції за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів в розмірі 26 903,20 грн.;

*заборгованості за тілом кредиту (невиплачена сума кредиту) у розмірі 239 746,76 грн., 3% річних за час прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 27 511,92 грн., втрат від інфляції за час прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 104 847,99 грн., штрафу у розмірі 20% від суми кредиту, згідно п.8.2 Загальних умов кредитування в розмірі 57 451,68 грн., штрафних санкцій відповідно до п. 8.3 Загальних умов в розмірі 8479,57 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Порше Мобіліті» подало апеляційну скаргу, в, якій посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно застосував строки позовної давності. Апелянт вважає, що початок перебігу строку для звернення стягнення на предмет застави безпосередньо пов`язаний із реєстрацією у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (11.02.2020) та те, що мають місце поважні причини пропуску строку позовної давності, заявленої Боржником до вимог Кредитора за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи представники сторін не з`явилися. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, відповідач і його представник причини неявки суду не повідомили. Суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності сторін і їх представників.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09.07.2012 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50005171, який складається з Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 287258,40 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 35 454,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою 9,9%, з цільовим призначенням для придбання автомобіля VW, модель Passat В7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012.

Відповідно до п. 1.1. умов договору, позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невід`ємну частину кредитного договору, відповідач зобов`язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до графіку погашення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі.

Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту .

Графіком погашення кредиту визначено щомісячну суму платежу за розрахунковий період у розмірі 6 088,26 грн., яка складається із суми платежу на погашення кредиту і суми платежу на погашення процентів за користування кредитом, наведених у графіку.

Відповідно до п. 3.2.1. умов кредитування у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/ або вимагати дострокового розірвання договору.

Пунктом 3.3 умов кредитування встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником.

Згідно п. 1.6. умов кредитування, виконання зобов`язання відповідача за цим договором забезпечується договором застави транспортного засобу, за яким для забезпечення виконання зобов`язань за договором відповідачем було передано у заставу позивачу транспортний засіб -VW, модель Passat B7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012.

Так, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.07.2012 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб VW, модель Passat B7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012.

Відповідно до п.1.1 договору застави, сторони визначили в договорі, що вартість предмету застави складає 359 073,00 грн.

Відповідно до п.1.4 договору застави, у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави.

Згідно п. 2.1.1. договору застави у разі невиконання відповідачем зобов`язань за договором, ТОВ «Порше Мобіліті» має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію.

Крім того, 26.06.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якого позивач надав додатковий кредит у сумі, еквівалентній 9 575,28 доларів СІЛА, в українських гривнях (додатковий кредит). Цільове призначення додаткового кредиту оплата страхових платежів відповідно до договору страхування №РМ85339Га/12СВК від 11.07.2012.

Відповідач зобов`язався належним чином використовувати і повернути додатковий кредит, сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно п. 1.10.3 додаткової угоди №1 строк кредитування за цією угодою дорівнює строку, що лишається до припинення кредитного договору.

Згідно п. 1.11 додаткової угоди №1 зобов`язання позичальника за додатковою угодою є незабезпеченим. Умови договору застави, укладеного сторонами, передбачені загальними умовами кредитування, не застосовуються до зобов`язання з повернення суми Додаткового кредиту.

У зв`язку з укладенням додаткової угоди №1 пункт 1.1 кредитного договору доповнено реченням такого змісту: «Сума кредиту включає також непогашену частину додаткового кредиту, наданого позичальнику згідно з відповідною додатковою угодою сторін».

Пункт 1.6 кредитного договору викладено у новій редакції: «Виконання зобов`язання позичальника за цим кредитним договором (окрім зобов`язання, що виникає у зв`язку з наданням додаткового кредиту, про що сторони уклали відповідну додаткову угоду) забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави».

Сторони також узгодили новий Графік погашення кредиту, яким визначено щомісячну суму платежу за розрахунковий період у доларах США, яка складається із наведених у графіку суми платежу на погашення кредиту і суми платежу на погашення процентів за користування кредитом (за період з 15.08.2012 по 15.06.2013), та яка складається із наведених у графіку суми платежу на погашення кредиту і суми платежу на погашення процентів за користування кредитом, та суми погашення додаткового кредиту і процентів за користування додатковим кредитом (за період з 15.07.2013 по 15.07.2017).

У Графіку погашення кредиту також зазначено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США відповідно до ст. 1.3 Загальних умов кредитування.

Відповідно до пункту 3.2 Загальних умов кредитування сторони погоджуються, що компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав, та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору, зокрема, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць.

Згідно з пунктом 3.3 Загальних умов кредитування позичальник зобов`язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, які підлягають застосуванню (сума до повернення розраховується компанією та вказується у повідомленні) протягом ЗО днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся з вимогою №50005171 від 04.03.2016 про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором відповідно до п. 3.2 умов кредитного договору, яка станом на 04.03.2016 становить 475 661,73 грн.

За вказаним повідомленням, станом на 04.03.2016 загальна заборгованість становила 475661,73 грн. та складалася із: несплаченої суми кредиту в еквіваленті 9 162,88 доларів США, що відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» станом на 03.03.2016 становить 239 746,76 грн.; несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочені сума основного боргу) в розмірі 199 406,48 грн.; штрафних санкцій відповідно до п. 8.3 Договору в розмірі 10 411,52 грн.; суми додаткового кредиту (до кінця страхового року, якщо передбачено договором) 26 096,97 грн.

Вказана вимога (повідомлення) була тримана відповідачем 15.03.2016.

Пред`явивши 04.03.2016 року про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, отриману боржником 15.03.2016, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання, який настав 14.04.2016.

ОСОБА_1 у встановлений строк вимогу не виконав, надіслав кредитору заяву від 23.03.2016 про незгоду з розміром заборгованості по кредиту.

У червні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 481 137,89 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2019 у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» відмовлено у зв`язку з невиконанням стягувачем до початку процедури звернення стягнення вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

21.02.2020 ТОВ «Порше Мобіліті» повторно звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» 11.02.2020 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження -автомобіль VW, модель Passat В7, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012.

Розмір заборгованості, в рахунок погашення якої позивач просить звернути стягнення на предмет застави, розрахований станом на 10.02.2020, становить 732 566,86 грн., та складається із: заборгованості за щомісячними платежами з повернення кредиту за період з серпня 2015 року по лютий 2016 року (до вимоги) з платежів у повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 108 026,01 грн.; 3% річних за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 14 493,71 грн.; втрат від інфляції за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 53 280,53 грн.; заборгованості по виставленим рахункам за період з березня 2016 року (після вимоги) по червень 2017 року з платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів в розмірі 83 613,77 грн.; 3% річних за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів в розмірі 8 211,72 грн.; втрат від інфляції за час прострочення оплати рахунків на сплату платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів в розмірі 26 903,20 грн.; заборгованості за тілом кредиту (невиплачена сума кредиту) у розмірі 239 746,76 грн.; 3% річних за час прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 27 511,92 грн.; втрат від інфляції за час прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 104 847,99 грн.; штрафу у розмірі 20% від суми кредиту, згідно п.8.2 Загальних умов кредитування в розмірі 57 451,68 грн.; штрафних санкцій відповідно до п. 8.3 Загальних умов в розмірі 8 479,57 грн.

На підтвердження заборгованості відповідача кредитор надав зведену облікову виписку з рахунку клієнта станом на 04.03.2016, у якій відображаються рахунки, які виставлялися для сплати, та отримані кошти, які сплачені відповідачем. Згідно цього документа ОСОБА_1 у період з 15.08.2012 до 01.04.2015 сплачував грошові кошти на погашення кредиту і процентів за користування кредитом, а також штраф і пеню за прострочення платежу. Станом на 04.03.2016 загальна заборгованість відповідача по виставленим рахункам на оплату кредиту і процентів за користування кредитом, а також штрафу і пені, становила 209 818,00 грн.

Згідно зведеної облікової виписки з рахунку клієнта станом на 07.02.2020 ОСОБА_1 05.09.2016 здійснив платежі, які були зараховані на погашення кредиту і процентів, штрафу і пені, нарахованих за період з 06.04.2015 по 03.07.2015, і частково на погашення кредиту і процентів, нарахованих 03.08.2015. В подальшому жодних платежів боржник не здійснював, станом на 07.02.2020 загальна заборгованість відповідача по виставленим рахункам на оплату кредиту і процентів за користування кредитом, а також штрафу і пені та інших витрат відповідно до договору, становила 200 803,30 грн.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з пропуском строку позовної давності , про застосування якої просив відповідач. Ним не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску позовної давності, тому підстав для визнання поважними причин пропуску цього строку та його поновлення не встановлено.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Отже, позовна давність є строком для пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Як випливає і матеріалів справи та із оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що не сплачуючи за кредитом ОСОБА_1 порушив права ТОВ «Порше Мобіліті».

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Згідно наданих доказів заборгованість за тілом кредиту (невиплачена сума кредиту) станом на 04.03.2016 (на день формування вимоги про дострокове повернення кредиту) становила еквівалент 9162,88 доларів США, що відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» станом на 03.03.2016 становить 239746,76 грн.

Окрім того, в рахунок повернення суми за кредитним договором, ОСОБА_1 26.06.2013 додатково був отриманий кредит, в результаті підписання Додаткової угоди №1 до кредитного договору (додатковий кредит) та згідно якого ТОВ «Порше Мобіліті» надало додатковий кредит у розмірі 78086,41 грн., що еквівалентно 9575,28 доларів США.

Згідно виставленим рахункам за період з березня 2016 року (після вимоги) по червень 2017 року з платежів у повернення додаткового кредиту та сплати процентів, заборгованість становить 83 613,77 грн.

Згідно п.1.9 додаткової угоди, до відносин сторін, що виникають з додаткової угоди, застосовуються положення Загальних умов кредитування з урахуванням змін, внесених розділом 2 додаткової угоди.

Згідно п. 1.10.3 додаткової угоди №1 строк кредитування за цією угодою дорівнює строку, що лишається до припинення кредитного договору.

Згідно п.1.11 додаткової угоди №1 зобов`язання позичальника за додатковою угодою є незабезпеченим. Умови договору застави, укладеного сторонами, передбачені загальними умовами кредитування, не застосовуються до зобов`язання з повернення суми Додаткового кредиту.

Згідно розділу 2 додаткової угоди, сторони внесли зміни до загальних умов кредитування. У зв`язку з укладенням додаткової угоди №1 пункт 1.1 кредитного договору доповнено реченням наступного змісту «Сума кредиту включає також непогашену частину додаткового кредиту, наданого позичальнику згідно з відповідною додатковою угодою сторін».

Пункт 1.6 кредитного договору викладено у новій редакції «Виконання зобов`язання позичальника за цим кредитним договором (окрім зобов`язання, що виникає у зв`язку з наданням додаткового кредиту, про що сторони уклали відповідну додаткову угоду) забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави».

Тобто, сторони визначили, що зобов`язання позичальника за додатковою угодою є незабезпеченим, умови договору застави, укладеного сторонами, передбачені загальними умовами кредитування, не застосовуються до зобов`язання з повернення суми Додаткового кредиту.

Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що у зв`язку із неналежним виконанням боржником основного зобов`язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням щодо заборгованості, яка виникла до вимоги про дострокове повернення кредиту, штрафу згідно п.8.2 Загальних умов кредитування, заборгованості по тілу кредиту, 3% річних за прострочення зобов`язання, шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Вирішуючи питання застосування строку позовної давності, суд першої інстанції правильно врахувавши позицію Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, прийшов до висновків, які відповідають нормам діючого законодавства.

Так, згідно матеріалів справи, в період з 15.08.2012 до 01.04.2015 ОСОБА_1 щомісячно сплачував грошові кошти позивачу на погашення суми кредиту, додаткового кредиту та відсотків за користування кредитом.

04 березня 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» надіслало ОСОБА_1 вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка станом на 04.03.2016 складала 209818,00 грн. Кредитор зазначив про обов`язковість виконання цієї вимоги протягом тридцяти календарних днів з дати її одержання.

Вимога була отримана боржником 15.03.2016, отже строк виконання вимоги та дострокового повернення кредиту настав 14.04.2016.

ОСОБА_1 після отримання вимоги у своїй заяві від 23.03.2016 повідомив кредитора про невизнання розміру заборгованості.

Надіславши вимогу про дострокове повернення кредиту, ТОВ «Порше Мобіліті» змінило строк виконання зобов`язання, який настав 14.04.2016, тобто товариство могло пред`явити позов в межах трирічного строку позовної давності, тобто до 14.04.2019.

ТОВ «Порше Мобіліті» 07.06.2016 року, в межах позовної давності, звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2018 про задоволення позову у цій справі (№ 334/3528/16-ц) постановою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2019 було скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, апеляційний суд виходив із того, що в матеріалах справи немає відомостей про виконання позивачем вимог статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зокрема про реєстрацію позивачем відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у відповідному державному реєстрі, а тому рішення суду про задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» про звернення стягнення на предмет застави є передчасним, оскільки позивачем не дотримано процедури звернення стягнення відповідно до закону. При цьому апеляційний суд послався на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 24.04.2018 року у справі №202/29241/13-ц (провадження №14-118цс18).

Відповідно до ст. 264 ЦК України вчинення боржником дій з визнання боргу свідчать про переривання позовної давності, після чого її обчислення розпочинається з початку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пред`явивши 04.03.2016 вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, отриману боржником 15.03.2016 року, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання, який настав 14.04.2016.

Пред`явивши 07.06.2016, тобто в межах позовної давності, позов про звернення стягнення на предмет застави, кредитор перервав перебіг позовної давності, новий перебіг якого почався з наступного дня після подання цього позову, тобто з 08.06.2016.

Крім того, зі зведеної облікової виписки з рахунку ОСОБА_1 видно, що 05.09.2016 боржник здійснив платежі, які були зараховані на погашення кредиту і процентів, штрафу і пені, нарахованих за період з 06.04.2015 по 03.07.2015, і частково на погашення кредиту і процентів, нарахованих 03.08.2015. В подальшому жодних платежів боржник не здійснював.

Враховуючи, що проведена боржником 05.09.2016 часткова оплата заборгованості свідчить про переривання позовної давності, її обчислення розпочинається з початку, тобто з 06.09.2016.

Отже, ТОВ «Порше Мобіліті» могло звернутися з вимогою про захист своїх прав в межах загального строку позовної даності, з 06.09.2016 по 06.09.2019.

Лише 11 лютого 2020 року ТОВ «Порше Мобіліті» зареєструвало в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, а 19 лютого 2020 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося з даним позовом до суду першої інстанції, тобто с пропуском строку позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності слід відраховувати з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є безпідставними, т.я. не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст.263, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2023 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська