Справа № 346/5443/22
Провадження № 2-о/346/45/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гвіздецька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

заявниця зазначає, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області. Її хрещені батьки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали з нею по сусідству в АДРЕСА_1 . Оскільки у них не було дітей, родичів та осіб, які могли б піклуватись про них, заявниця здійснювала за ними догляд, коли останні були старші та хворі. Вони фактично проживали однією сім`єю за місцем проживання заявниці в АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, доглядали за будинком, робили ремонтні роботи, мали спільний бюджет, купували в інтересах сім`ї необхідні речі. Після смерті ОСОБА_2 заявниця й надалі допомагала ОСОБА_3 (яка останні роки свого життя була лежачою), доглядала за нею, забезпечувала її лікування, а після її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) здійснила її поховання.

З метою оформлення спадщини заявниця звернулася до приватного нотаріуса. Однак, останній у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив, оскільки відсутні докази родинних відносин зі спадкодавцем, також підтвердження, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Заявниця вважає, що факт її проживання разом із хрещеними батьками, незважаючи на різне місце реєстрації, підтверджується заявами свідків, з яких вбачається, що вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а також долученою фототаблицею, відповідно до якої житло ОСОБА_3 було непридатним для проживання. Тому вона просить встановити факт її постійного спільного проживання не менше 5 років зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за вказаною адресою.

Заявник в судове засідання не з`явилася. В розглядуваній заяві представник заявника, адвокат Атаманюк В.М. вказав клопотання, згідно з яким заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його та заявниці відсутності (а.с. 1-2).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 10.01.2023 року селищний голова М. Дяків подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує (а.с. 32).

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до даних паспорта громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Коломийським міжрайонним бюро техінвентаризації 27.12.1994 року згідно з розпорядженням № 39 від 25.10.1994 року та зареєстрованого у вказаному бюро 27.12.1994 року в реєстрову книгу № 204, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних частках належала квартира АДРЕСА_3 (а.с.7).

18.10.1994 року Коломийським МБТІ виданий ОСОБА_2 технічний паспорт на вказану квартиру (а.с. 6).

Згідно з даними свідоцтв про смерть серій НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , виданими відповідно 01.02.2011 року та 23.01.2014 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 1 від 01.02.2011 року), а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області (актовий запис № 4 від 23.01.2014 року (а.с.16, 17)).

Відповідно до даних довідок № 51/02-24/005 та № 57/02-24/005, виданих Остапківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області відповідно 28.04.2014 року та 06.05.2014 року, ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у вказаному господарстві проживала ОСОБА_3 (дружина) одна. Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила ОСОБА_1 (заявниця ), а також здійснювала постійний догляд за хворою та лежачою ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 також здійснювала догляд за спадковим майном. Заповіти від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувалися (а.с. 13, 14).

В довідках № 158 та № 159, виданих 28.04.2014 року вказаною сільською радою, зазначено, що ОСОБА_4 з 1965 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_3 з 1965 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживали у АДРЕСА_4 (а.с. 15).

Згідно з даними довідок № 469/02.2-21 та № 468/02.2-21, виданих 03.11.2022 року виконавчим комітетом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частці квартири АДРЕСА_3 . На час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у вказаній квартирі була зареєстрована ОСОБА_3 (дружина). На час смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_3 була зареєстрована в даній квартирі одна. Заповіти від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виконкомі вказаної селищної ради не посвідчувалися (а.с. 9, 10).

Відповідно до даних довідок № 1298 та № 1297, виданих 03.11.2022 року виконавчим комітетом вказаної селищної ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , до дня їх смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та 23.01.2014 року відповідно (а.с. 11, 12).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70693441, виданого 22.11.2022 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івановим В.О., стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 40/2022 за номером у спадковому реєстрі 69949071, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.8).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 22.11.2022 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що нею не надані документи, які б підтверджували наявність в неї підстав для закликання до спадкування в неї не має доказів родинних відносин зі спадкодавцем і підтвердження, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини (а.с.18).

Стороною заявниці до розглядуваної заяви долучено заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , справжність підпису на яких засвідчено секретарем Гвіздецької селищної ради 03.11.2022 року, зареєстровані в реєстрі за № 158 та №159, згідно з якими останні підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала разом зі своїми хресними батьками ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не менше 5 років. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали у вказаному будинку без реєстрації, останні вели спільне господарство з ОСОБА_1 , в них був спільний бюджет, вони разом обробляли земельну ділянку, доглядали за будинком та подвір`ям. Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхня хрещена дочка ОСОБА_1 здійснила поховання та взяла під опіку та управління належне їм спадкове майно (а.с. 19, 20).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 та ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.05.2021 року в справі № 552/196/20.

Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст.80 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що заявницею не надано належних та допустимих доказів, на яких ґрунтуються заявлені нею вимоги, оскільки надані нею документи достатньо та достовірно не підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, а саме спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків протягом не менше 5 років до дня відкриття спадщини.

Долучені нею письмові пояснення свідків (клопотання про допит яких в судовому засіданні стороною заявника не заявлялось), у яких відсутнє посилання на конкретні дати проживання, не можуть свідчити про факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю (спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків) протягом не менше 5 років до відкриття спадщини та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Надана нею фототаблиця (а.с. 21 (яка за твердженням заявниці засвідчує непридатність житла)), що не містить даних для ідентифікації об`єкта на ній, не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування. Довідки сільських рад містять суперечливі дані щодо факту місця проживання спадкодавця ( чи в АДРЕСА_1 (а.с. 13,14), чи в АДРЕСА_2 (а.с. 12) та відсутнє посилання на тривалість такого проживання.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання її (заявниці) та ОСОБА_3 , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років до дня смерті спадкодавця ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), чого з матеріалів вказаної справи не встановлено. Відсутні й докази хвороби спадкодавця та відомості про необхідність стороннього догляду за станом її здоров`я. Власне ставлення заявниці до померлого подружжя, проживання по сусідству, надання спадкодавцю допомоги в догляді та по господарству, а згодом і її поховання не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом та взаємними правами і обов`язками, що в розрізі зі ст.1264 ЦК України, дає право на спадщину. Таким чином, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

Отже, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України та, керуючись ст.ст. 76, 77, 79-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гвіздецька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, про встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області (актовий запис № 4 від 23.01.2014 року), на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Гвіздецька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, 78260, смт. Гвіздець, вул. Українська, 3, Коломийського району Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 31 січня 2023 року.

Суддя Яремин М. П.