Справа №333/7231/21
Провадження №2/333/210/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., представника відповідача адвоката Димитрашко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу №333/7231/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг у розмірі 11977,23 гривень і судові витрати, посилаючись на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яким є платіжні картки monobank. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точні видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 21.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.07.2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.09.2021 року становить 11977,23 гривень, заборгованість за тілом кредиту, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідачем до суду булу надано відзив на позовну заяву, в якому зазначалося, що підпис в анкеті-заяві від 21.07.2019 р. в графі «Клієнт» виконаний не відповідачем і їй не належить, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», які долучені до матеріалів справи підпису відповідача не містять, що анкета-заява до Договору про надання банківських послуг не містить посилань на відсоткову ставку, суму кредиту, будь-які інші істотні умови кредитного договору. Крім того, у відзиві зазначалося, що ОСОБА_1 не погоджувалася з правом банку на нарахування відсотків, комісій та пені за договором, проте фактично користувалася банківською карткою для власних потреб. Банком було нараховано суму заборгованості за кредитним договором на підставі неодноразово змінюваних відсоткових ставок, комісій та штрафів, які не були акцептовані відповідачем.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

05.07.2022 року позивачем було надано суду довідку про рух коштів по картці відповідача.

Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі за підставах викладених у відзиві. Також представником відповідача на підтвердження необґрунтованості вимог позивача були надані суду заперечення щодо стягнення суми заборгованості, а також контррозрахунок заборгованості.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.07.2019 року, відповідно до якої отримала кредитну картку, на яку було зараховано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб», складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом на заяві.

Разом з тим, вказана вище анкета-заява до Договору про надання банківських послуг не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування відсотків.

За розрахунками банку у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11977,23 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

При цьому, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та руху коштів по рахунку відповідача, встановлено, що АТ «Універсал Банк» нараховувало відповідачу відсотки, комісію та пеню на підставі Умов і правил обслуговування фізичних осіб. Також встановлено, що з карткового рахунку відповідача відбувалось автоматичне списання неустойки та відсотків.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Однак, з матеріалів справи неможливо встановити, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився на них, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви містили умови, зокрема щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені і комісії за користування кредитними коштами.

Частиною другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін.

Відповідно до положень ст. 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.

Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Оскільки, з матеріалів справи неможливо встановити, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився на них, у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами, пені та комісії.

Отже, нарахування заборгованості, яке прослідковується по розрахунку заборгованості та виписці по картковому рахунку в частині відсотків, пені, комісії, здійснювалось банком неправомірно.

При цьому, суд враховує вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів.

Крім того, суд дійшов висновку, що сума, яка була стягнута з відповідача в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з його карткового рахунку, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума саме неповернутих коштів.

Суд беручи до уваги наданий відповідачем контррозрахунок заборгованості та проаналізувавши виписку по кредитному рахунку, встановив, що з моменту укладання договору було витрачено кредитних коштів на загальну суму 18982,57 гривень, а було сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 15387,37 гривень.

У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково. Відповідачем фактично не повернуто банку грошові кошти у розмірі 3595,20 гривень, які підлягають стягненню.

Разом з тим суд вбачає недоведеним факт не підписання відповідачем анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 21.07.2019 року. Так, судом було витребувано оригінал анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. При огляді її у судовому засіданні представник відповідача підтвердив справжність підпису відповідача.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідному зменшенню у порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає сума судового збору. За такого сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, дорівнює 681,38 грн.

Керуючись ст.ст. 610, 611, 612, 617, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19, ЄРДПОУ 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.07.2019 року у розмірі 3 595 (три тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19, ЄРДПОУ 21133352) витрати на оплату судового збору у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одну) гривню 38 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 23.01.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков