Ухвала

20 січня 2023 року

м. Київ

справа № 127/30324/21

провадження № 61-899ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Перша» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Перша» (далі - ПрАТ «СГ «Перша»)

про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 01 грудня 2020 сталася

дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів марки Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , власником якого є ТДВ СК «Альфа-Гарант», та Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортний засіб марки Chevrolet Aveo зазнав механічних пошкоджень, вартість ремонту якого склала 44 950 грн.

Водії на місці пригоди заповнили повідомлення про ДТП (європротокол), відповідно до якого відповідачка ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «Перша», тому 12 лютого 2021 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. Однак, відповідачем ПрАТ «СГ «Перша» сплачено лише 18 176,47 грн страхового відшкодування.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» вважає, що відповідач ПрАТ «СГ «Перша» необґрунтовано зменшив суму страхового відшкодування, оскільки згідно з висновком автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку завданого позивачу складає 23 832,45 грн.

Посилаючись на вищевказане, ТДВ СК «Альфа-Гарант» просило суд:

- стягнути з ПрАТ «СГ «Перша» 5 655,98 грн недоплачену суму страхового відшкодування;

- стягнути з ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди (44 950 грн) і страховою виплатою (23 832,45 грн) у сумі 21 117,55 грн, для повного відшкодування понесених витрат на відновлення автомобіля марки Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вінницький міський суд Вінницької області своїм рішенням від 21 вересня 2022 року (у складі судді Бойко В. М.) у задоволенні позову

ТДТ СК «Альфа-Гарант» відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Вінницький апеляційний суд своєю постановою від 19 грудня 2022 року

(у складі колегії суддів: Якименко М. М., Сала Т. Б., Шемети Т. М.) рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року залишив без змін.

17 січня 2023 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2022 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права

на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вінницький міський суд Вінницької області своєю ухвалою від 19 листопада 2021 року справу № 127/30324/21 визнав малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення страхового відшкодування, тобто ціна позову у загальному розмірі становить 26 773,53 грн

(5 655,98 грн + 21 117,55 грн), яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

З огляду на мотивувальну частину постанови Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2022 року, справа № 127/30324/21 є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься до малозначних і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства

з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 грудня

2022 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Перша» про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк