Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що вона, ОСОБА_2 , народилась в сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 проживав її рідний дядько (рідний брат її тата) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після смерті померлого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на праві власності. За життя ОСОБА_6 власної сім`ї не створив, в шлюбі не перебував, дітей не мав. За життя померлий заповіту та розпорядження стосовно належного йому майна не залишив.

Позивач зазначає, що її батько , ОСОБА_4 як єдиний рідний брат померлого здійснив всі необхідні дії та поніс витрати пов`язані з його похованням. Догляд за майном померлого ОСОБА_6 - будинком та земельною ділянкою, вчиняв її батько ОСОБА_4 , який як єдиний спадкоємець другої черги, також вживав заходів та дій щодо прийняття спадщини за померлим, для чого в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини звертався до Ужгородської районної нотаріальної контори для подання документів щодо прийняття спадщини.

Позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - ОСОБА_4 та оформляючи право на спадщину за померлим батьком ОСОБА_4 , та переглядаючи його документи, знайшла довідку Сторожницького старостинського округу Холмківської сільської ради від 20.07.2021 року №629, якою підтверджується, що на день смерті дядька ОСОБА_6 такий за місцем свого проживання проживав та був зареєстрований один.

Тобто, її батько в шестимісячний строк з дати відкриття спадщини за братом таку довіку отримав, однак позивач не знайшла жодних письмових документів, що засвідчували б подання заяви на прийняття спадщини в нотаріальну контору чи приватному нотаріусу для прийняття спадщини, що не дає права стверджувати про наявність спадкової трансмісії та можливості оформлення спадкових прав за покійним дядьком, ОСОБА_6 в позасудовий спосіб без встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач вказує на те, що вона як єдина племінниця померлого ОСОБА_6 є спадкоємцем п`ятої черги (ст. 1265 ЦК України). До цієї ж черги належить і відповідач у справі, яка приходиться їй троюрідною сестрою.

Маючи намір оформити документи на спадщину за покійним дядьком ОСОБА_6 в порядку спадкової трансмісії, вона звернулась до приватного нотаріуса. Проте, у прийнятті заяви їй в усній формі було відмовлено в зв`язку з пропуском її батьком ОСОБА_4 встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців) за рідним братом.

Позивач зазначає, що поважними причинами пропуску нею строку для прийняття спадщини є наявність спадкоємця другої черги, який висловив своє бажання прийняти спадщину і переконував її в тому, що все для цього оформив, а вона не бажала порушувати сімейні відносини з власним батьком та призводити до конфлікту в родині. Оскільки вона як племінниця померлого є спадкоємцем п`ятої черги, то вважала, що подання такої заяви про прийняття спадщини нею є невиправданим, тим більше, що її батько переконливо стверджував, що прийняв спадщину за покійним братом і про її неприйняття їй об`єктивно не було відомо.

Оскільки з поважних причин не звернулася у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, просить cуд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті дядька ОСОБА_6 .

Позиція сторін справи :

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Вказав на те, що відповідач у серпні 2022 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заяви, клопотання:

28.12.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника з винесенням процессуального рішення.

28.12.2021 року відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та визнання позову.

22.03.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про залучення співвідповідача по справі.

23.03.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засіданні.

12.07.2022 року представником позивача подано Апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27.06.2022 року.

22.11.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про залучення співвідповідача.

22.11.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання.

07.12.2022 року відповідачем подано до суду заяву про долучення документів.

18.01.2023 року відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

01.12.2021 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

24.02.2022 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відмовлено у прийнятті заяви про визнання позову відповідачем.

24.02.2022 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

27.06.2022 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду у задоволені клопотання представника позивача про повернення справи до стадії підготовчого судового засідання та клопотання про залучення співвідповідача по справі відмовлено.

26.09.2022 року Ухвалою Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу представника позивача на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27.06.2022 року повернуто особі ,яка її подала.

18.01.2023 року в судовому засіданні протокольною ухвалою залишено без розгляду повторні клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого судового засідання та про залучення співвідповідача по справі.

18.01.2023 року в судовому засіданні протокольною ухвалою відмовлено відповідачу у клопотанні про долучення документів , оскільки відповідач в порушення приписів ЦПК України не долучив докази до відзиву, та не повідомив суд письмово про наявність обєктивних причин з яких доказ не може бути поданий у встановлений законом строк, а подав їх до суду після спливу тривалого часу, а відтак докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, відповідно до приписів ч.8 ст. 83 ЦПК України.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ужгород, помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2021 року, виданим виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, копія якого долучена до матеріалів справи. ( а.с.4)

Відповідно до довідки виданої старостою с. Сторожниця від 20.07.2021 за № 629 померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 був зареєстрований на постійне місце проживання до дня смерті та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Проживав та був зареєстрований один. ( а.с.6)

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на будинок, за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 67164070 від 05.11.2021 року інформація про відкриття спадкової справи за померлим ОСОБА_6 відсутня. ( а.с.7)

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Ужгород, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.10.2021 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Івано-Франківськ) Закарпатської області, копія якого долучена до матеріалів справи. ( а.с.8)

Як встановлено судом ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були рідними братами, що стверджується доданими до матеріалів справи свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно. ( а.с. 5,9)

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради Закарпатської області. ( а.с. 10)

Як стверджує позивач ОСОБА_2 , вона звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення документів на спадщину за ОСОБА_6 в порядку спадкової трансмісії, проте, у прийнятті заяви їй в усній формі було відмовлено в зв`язку з пропуском її батьком ОСОБА_4 встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців) за рідним братом. Письмова відмова нотаріуса відсутня в матеріалах справи.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1ст.48 ЦПК України, який вступив в дію з 15.12.2017 року,сторонами в цивіль-ному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_2 в якості відповідача зазначила ОСОБА_3 .

На підставі письмового звернення ОСОБА_2 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Новицькою О.В. видано 05.11.2021 року Інформаційну довідку зі спадкового реєстру, якою підтверджено, що за померлим ОСОБА_6 спадкова справа не відкривалась.

В процесі розгляду справи, в порядку ст.51 ЦПК України, до закінчення підготовчого провадження не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача. Відповідне клопотання від позивача і її представника до закінчення підготовчого провадження про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів до суду не надходило , а навпаки 28.12.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника з винесенням процессуального рішення.

Разом з тим, як розяснено в п.24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачем до закінчення підготовчого провадження не заявлялись клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи або залучати до участі у справі співвідповідачів.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Наведене свідчить, що територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця спадкоємців.

Аналогічна правова позиція викладена ВС у постанові від 23 березня 2020 року справа № 394/8/19.

Докази того, що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем, яка прийняла спадщину за померлим ОСОБА_6 в матеріалах справи відсутні, до позовної заяви не долучено .

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61 цс 18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено , що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем , позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного або залучення до участі у справі співвідповідачів позивачем в порядку ст.51 ЦПК України, до закінчення підготовчого провадження не заявлялись , то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 оскільки позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Що стосується клопотання відповідача про долучення письмових доказів до матеріалів справи, яке надійшло до суду 07.12.2022 року, суд виходить з наступного.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Оскільки відповідач в порушення приписів ЦПК України не долучила доказів до відзиву, не подала відзив на позовну заяву, та не повідомила суд письмово про наявність обєктивних причин з яких доказ не може бути поданий у встановлений законом строк, а подала їх до суду після спливу тривалого часу, а відтак докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, відповідно до приписів ч.8 ст. 83 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідачів судових витрат суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1269, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_3 );

Дата складання повного тексту судового рішення - 30.01.2023.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца