КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/1879/22 Головуючий у І інстанції Лісовська О.В.
Провадження №22-ц/824/2202/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - Пожидаєва Ігора Валентиновича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про усунення недоліків нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ПрАТ «ХК «Київміськбуд» про усунення недоліків нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначила, що між 20.02.2019 року між нею та ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г.

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач продав, а позивач прийняв у власність об`єкт нерухомості - гараж, машиномісце у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.2 Договору ціна машиномісця була повністю сплачена позивачем.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що позивач набув право власності на машиномісце з моменту державної реєстрації нотаріусом права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом із реєстру від 20.02.2019 року.

Згідно із п. 4.2 Договору відповідач гарантував, що немає незастережних недоліків, які знижують цінність або можливість використання машиномісця за цільовим призначенням; від позивача не приховано обставин, які мають істотне значення та можуть вплинути на волю щодо укладення цього Договору; усі інженерні комунікації знаходяться у робочому стані і функціонують за призначенням.

Проте у подальшому позивачем були виявлені приховані недоліки, які не дозволяють належним чином використовувати машиномісце за цільовим призначенням, тобто для зберігання автомобіля. Влітку 2021 року позивач помітив, що вода з поверхні затікає у систему вентиляції підземного паркінгу. Над придбаним машиномісцем № 49 розташована одна з вентиляційних труб паркінгу, а тому вода, яка потрапляє до вентиляційної системи, у подальшому протікає на автомобіль.

Наприкінці літа 2021 року під час сильної зливи ситуація із затіканням води погіршилась. З того часу під час дощу вода, змішана з піском та камінням, потрапляє вниз у вентиляцію підземного паркінгу і через вентиляційну трубу над машиномісцем позивача виливається на автомобіль, пошкоджуючи його лакофарбове покриття. Каміння продовжує провалюватися в систему вентиляції, в результаті чого ним заповнений вентиляційний канал, його внутрішня частина може обвалитися на автомобілі та/або людей.

Восени 2021 року про дану ситуацію було повідомлено Київську міську раду. Відповідно до доручення Київської міської державної адміністрації фахівцями будівельної лабораторії КП «Київжитлоексплуатація» було проведено обстеження технічного стану несучих та огороджувальних конструкцій підземного паркінгу, про що складено відповідний Акт від 06.12.2021 року № 211/49. Відповідно до висновків, викладених в Акті, при обстеженні приміщень паркінгу було встановлено, що в місцях прокладання металевих коробів вентиляційної системи відбувається зволоження огороджувальних конструкцій паркінгу та попадання поверхневих вод в приміщення паркінгу. При обстеженні прилеглої території було встановлено, що крен однієї з вентиляційних шахт становить близько 200 мм. Біля вентиляційної шахти на площі близько 2 кв.м. відбулося просідання грунту на глибину до 300 мм. Вертикальне планування прилеглої території сприяє скупченню поверхневих вод біля вентиляційної шахти. Відповідно до висновків, викладених в Акті, зволоження конструкцій підземного паркінгу обумовлене попаданням поверхневих вод в підземний паркінг внаслідок неякісного відведення поверхневих вод з території, що розташована над паркінгом, та неякісного ущільнення грунтів біля вентиляційних шахт; одна з вентиляційних шахт, що має значний крен, знаходиться в аварійному стані - категорія 2, вентиляційна шахта потребує її перекладання; для запобігання зволоження конструкцій підземного паркінгу рекомендується провести наступні роботи: 1) виконати вертикальне планування прилеглої території, біля вентиляційних шахт влаштувати глиняні замки, влаштувати на прилеглій території зливову каналізацію.

Позивач звертався із відповідними листами до Київської міської ради та до відповідача з приводу вирішення даної ситуації, але до цього часу ситуація не змінилася, недоліки не усунуто.

На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» безоплатно усунути недоліки об`єкта нерухомого майна - гаражу, машиномісця у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме усунути зволоження конструкцій підземного паркінгу, обумовлене попаданням поверхневих вод у підземний паркінг, наступним шляхом:

1) виконати вертикальне планування прилеглої території;

2) перекласти вентиляційну шахту підземного паркінгу, яка знаходиться в аварійному стані;

3) влаштувати глиняні замки біля вентиляційних шахт підземного паркінгу;

4) влаштувати на прилеглій території зливову каналізацію.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року позов задоволено частково. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» безоплатно усунути недоліки об`єкта нерухомого майна - гаражу, машиномісця у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме усунути зволоження конструкцій підземного паркінгу, обумовлене попаданням поверхневих вод у підземний паркінг. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»звернувся представник - адвокат Пожидаєв І.В., який, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначив, що не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у даній справі не підлягають застосуванню норми статті 884 ЦК України про гарантії якості у договорі будівельного підряду, а правовідносини виникли на підставі договору купівлі-продажу, в яких сторони виступають як продавець і покупець товару.

Так, апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що недоліки виникли внаслідок первісного неякісного будівництва паркінгу. У зв`язку із чим зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки Акту від 06.12.2021 року №211/49, складеного фахівцями будівельної лабораторії КП «Київжитлоексплуатація», та неправомірно взято його до уваги в якості єдиного доказу, на підставі якого встановлено вину відповідача, а саме те, що причиною затікання води у підземний паркінг було неякісне виконання робіт ще під час будівництва.

Представник відповідача звертає увагу, що вказаний вище Акт не є висновком експерта, складеним у відповідності до вимог чинного законодавства. Також, обстеження було проведено без дотриманням ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення оцінки їх технічного стану»; вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністрерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Отже, судом має бути надано оцінку зазначеному вище Акту лише у сукупності з іншими доказами по справі.

Апелянт також звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту, що паркінг введено в експлуатацію в 2010 році, тобто 12 років тому. Технічне обслуговування житлового будинку, в якому розміщений паркінг, та прилеглої території здійснює експлуатуюча організація - ДП «Київпарктранссервіс 1», ОСББ «Данькевича 10», які навіть не були залучені до участі у справі. Судом першої інстанції не було досліджене питання належного виконання обслуговуючою організацією своїх обов`язків щодо організації експлуатації паркінгу, гарантійні строки експлуатації мереж, конструкцій та інше.

Представник відповідача зазначив також, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , як власник машиномісця АДРЕСА_2 , натомість рішенням суду першої інстанції зобов`язано ПрАТ «ХК «Київміськбуд» безоплатно усунути зволоження конструкцій всього підземного паркінгу - всього об`єкту будівництва, обумовлене попаданням поверхневих вод у підземний паркінг. Крім того резолютивна частина рішення суду не передбачає визначення конкретного способу усунення недоліків, не зазначено конкретних дій відповідача, які останній має вчинити для його виконання, тобто рішення не є зрозумілим для виконання.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Нечаєвим С.М. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилається на безпідставність доводів апелянта, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що позиція відповідача ґрунтується на невірній правовій оцінці характеру спірних правовідносин, які не мають ознак відносин будівельного підряду, а виникли на підставі договору купівлі-продажу. Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідач ні у суді першої інстанції, ні у апеляційній скарзі не заперечував сам факт наявності недоліків проданого ним товару (машиномісця). Вказує, що відповідач усунувся від виконання свого обов`язку з доведення, що недоліки товару виникли після передання його позивачу внаслідок порушення позивачем правил користування чи зберігання товару, чи дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Належних контраргументів доводам позивача, крім посилання на 10-річний гарантійний термін у відносинах із підрядниками, не наводив. Документів (висновків експертів, технічних умов або проектної документації щодо будівництва підземного паркінгу тощо), які б спростували вину відповідача в недоліках паркінгу, або підтверджували би порушення позивачем правил користування машиномісце, відповідач не надав. Зазначає також, що твердження відповідача про те, що йому є незрозумілим як усувати недоліки проданого товару (машиномісця), є недобросовісними. Відповідач є чи не найбільшим забудовником у м. Києві, має достатній досвід, технічні знання та можливості задля усунення недоліків нерухомого майна. Представник позивача вважає, що резолютивна частина судового рішення сформульована чітко і зрозуміло: відповідач зобов`язаний безкоштовно усунути недоліки об`єкта нерухомого майна - гаражу, машиномісця у підземному паркі гну за адресою: АДРЕСА_1 , а саме усунути зволоження конструкцій підземного паркінгу, обумовлене попаданням поверхневих вод у підземний паркінг.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Пожидаєв І.В. підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник позивача - адвокат Нечаєв С.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини, що виникли між сторонами, випливають із договору купівлі-продажу та регулюються Закон України «Про захист прав споживачів», а також главою 54 ЦК України. Позивач звернувся до відповідача з вимогою усунути недолік товару в межах гарантійного строку. Підземний паркінг, де розташоване машиномісце позивача, використовувався за призначенням, не зазнавав будь-яких аварій, природних катаклізмів, інших впливів, які могли б настільки погіршити його технічний стан, приховані недоліки виникли внаслідок первісно неякісного будівництва, що свідчить про їх існування на момент укладення Договору між сторонами та про недотримання відповідачем гарантій, визначений п. 4.2 Договору.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.02.2019 року між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г. (а.с. 7-9)

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач продав, а позивач прийняв у власність об`єкт нерухомості - гараж, машиномісце у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.2 Договору ціна машиномісця була повністю сплачена позивачем.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що позивач набув право власності на машиномісце з моменту державної реєстрації нотаріусом права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом із реєстру від 20.02.2019 року.

Згідно із п. 4.2 Договору відповідач гарантував, що немає незастережних недоліків, які знижують цінність або можливість використання машиномісця за цільовим призначенням; від позивача не приховано обставин, які мають істотне значення та можуть вплинути на волю щодо укладення цього Договору; усі інженерні комунікації знаходяться у робочому стані і функціонують за призначенням.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2019р., за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на гараж, машиномісце в підземному паркінгу, загальною площею 16,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10)

З пояснень, наданих позивачем у суді першої інстанції вбачається, що у подальшому позивачем були виявлені приховані недоліки, які не дозволяють належним чином використовувати машиномісце за цільовим призначенням, тобто для зберігання автомобіля. Влітку 2021 року позивач помітила, що вода з поверхні затікає у систему вентиляції підземного паркінгу. Над придбаним машиномісцем № 49 розташована одна з вентиляційних труб паркінгу, а тому вода, яка потрапляє до вентиляційної системи, у подальшому протікає на автомобіль. Наприкінці літа 2021 року під час дощу вода, змішана з піском та камінням, потрапляє вниз у вентиляцію підземного паркінгу і через вентиляційну трубу над машиномісцем позивача виливається на автомобіль, пошкоджує його лакофарбове покриття. Каміння продовжує провалюватися в систему вентиляції, в результаті чого ним заповнений вентиляційний канал, його внутрішня частина може обвалитися на автомобілі та/або людей.

Восени 2021 року про дану ситуацію було повідомлено Київську міську раду.

Відповідно до доручення Київської міської державної адміністрації фахівцями будівельної лабораторії КП «Київжитлоексплуатація» було проведено обстеження технічного стану несучих та огороджувальних конструкцій підземного паркінгу, про що складено відповідний Акт від 06.12.2021 року № 211/49.

Згідно із висновками, викладеними в Акті, при обстеженні приміщень паркінгу встановлено, що в місцях прокладання металевих коробів вентиляційної системи відбувається зволоження огороджувальних конструкцій паркінгу та попадання поверхневих вод в приміщення паркінгу. При обстеженні прилеглої території встановлено, що крен однієї з вентиляційних шахт становить близько 200 мм. Біля вентиляційної шахти на площі близько 2 кв.м. відбулося просідання грунту на глибину до 300 мм. Вертикальне планування прилеглої території сприяє скупченню поверхневих вод біля вентиляційної шахти. Відповідно до висновків, викладених в Акті, зволоження конструкцій підземного паркінгу обумовлене попаданням поверхневих вод в підземний паркінг внаслідок неякісного відведення поверхневих вод з території, що розташована над паркінгом, та неякісного ущільнення грунтів біля вентиляційних шахт; одна з вентиляційних шахт, що має значний крен, знаходиться в аварійному стані - категорія 2, вентиляційна шахта потребує її перекладання; для запобігання зволоження конструкцій підземного паркінгу рекомендується провести наступні роботи: 1) виконати вертикальне планування прилеглої території, біля вентиляційних шахт влаштувати глиняні замки, влаштувати на прилеглій території зливову каналізацію. (а.с. 14-15)

З листа заступника голови Київської міської державної адміністрації від 17.12.2021 року вбачається, що на запит КМДА відповідач повідомив, що у грудні 2011 року підземний паркінг передано ним на обслуговування ДП «Гаражне підприємство-1». Це підприємство, згідно з публічною інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є 100 % дочірнім підприємством відповідача. (а.с. 12-13)

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про часткове задоволення позову та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (частини перша, друга статті 675 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 677 ЦК України передбачено, що законом або іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для використання за призначенням (строк придатності).

За приписами статті 8 Закону України "Про захист прав споживача", у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Відповідно до п. 15 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", недолік - це будь яка невідповідність товару вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до цього товару.

Згідно зі статтею 678 ЦК Українипокупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості в момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

У даній справі встановлено, що згідно із п. 4.2 Договору відповідач гарантував, що немає незастережних недоліків, які знижують цінність або можливість використання машиномісця за цільовим призначенням; від позивача не приховано обставин, які мають істотне значення та можуть вплинути на волю щодо укладення цього Договору; усі інженерні комунікації знаходяться у робочому стані і функціонують за призначенням.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 680 ЦК Українип, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Договір купівлі-продажу машиномісця був укладений між позивачем та ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» 20 лютого 2019 року. Гарантійний строк договором не передбачений. Отже, з урахуванням положень ч. 2 статті 680 ЦК України, вимога щодо недоліку товару - гаражу (машиномісця), як об`єкту нерухомого майна, може бути пред`явлена покупцем протягом трьох років з дня передання йому товару.

З даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 08 лютого 2022 року, тобто в межах гарантійного строку.

Установивши, що позивач звернувся з вимогами про безоплатне усунення недоліків товару в межах гарантійного строку, за відсутності доказів виникнення недоліків товару після його передання покупцеві внаслідок порушення правил користування чи зберігання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо зобов`язання відповідача безоплатно усунути недоліки гаражу (машиномісця).

При цьому, суд першої інстанції дав правильну оцінку доводам відповідача щодо пред`явлення позову поза межами гарантійного строку, визначеного положеннями статті 884 ЦК України.

Так, згідно з частиною 1 статті 884 ЦК України, підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Вказана стаття, що міститься у Главі 61 ЦК України «Підряд», регулює правовідносини замовника і підрядника за договором будівельного підряду.

За таким договором підрядник зобов`язується збудувати і здати в установлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У даній справі, між сторонами не існувало відносин підряду, а позивач ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом порушених прав в порядку статті 678 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», як покупець товару з прихованими недоліками.

Той факт, що відповідач виступив не тільки продавцем машиномісця, але й замовником будівництва всього житлового комплексу з підземним паркінгом, де розташоване машиномісце, не повинен призводити до невірного змішування різних за своєю природою і правовим регулюванням відносин. Як замовник будівництва відповідач виступає у відносинах із своїми підрядниками, а не з позивачем.

Колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поданий позивачем Акт від 06.12.2021 року № 211/49не може бути взятий судом до уваги, оскільки не містить жодного висновку про вину відповідача та недоліки під час будівництва паркінгу.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З Акту від 06.12.2021 року № 211/49, складеного фахівцями будівельної лабораторії КП «Київжитлоексплуатація» за дорученням Київської міської державної адміністрації, вбачається, що в місцях прокладання металевих коробів вентиляційної системи відбувається зволоження огороджувальних конструкцій паркінгу та попадання поверхневих вод в приміщення паркінгу; встановлено крен однієї з вентиляційних шахт близько 200 мм.; просідання грунту на глибину до 300 мм. біля вентиляційної шахти на площі близько 2 кв.м. Зволоження конструкцій підземного паркінгу обумовлене попаданням поверхневих вод в підземний паркінг внаслідок неякісного відведення поверхневих вод з території, що розташована над паркінгом, та неякісного ущільнення грунтів біля вентиляційних шахт; одна з вентиляційних шахт, що має значний крен, знаходиться в аварійному стані.

Зазначений Акт є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування та підтверджує заявлені позивачем вимоги (стаття 77 ЦПК України).

В ході розгляду справи були також допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що до паркінгу, де розташоване машиномісце позивача, потрапляє вода через вентиляційні системи.

Суд першої інстанції, оцінюючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, їх достатність і взаємний зв`язок, обґрунтовано вважав доведеними обставини щодо наявності недоліків проданого відповідачем товару - машиномісця в підземному паркінгу.

Позиція відповідача про те, що саме позивач повинен був довести вину відповідача у недоліках товару, є хибною, оскільки відповідно до частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Проте у даній справі відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Також, обов`язок продавця довести факт виникнення недоліку товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару), якщо такі недоліки не є очевидними, передбачено положеннями частини 2 статті 679 ЦК України.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не надав суду доказів на підтвердження належної якості товару, відсутності в ньому недоліків та існування інших обставин, які б звільняли його від відповідальності. Клопотання про призначення відповідної судової експертизи для встановлення причин та періоду виникнення недоліків товару не заявляв.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що резолютивна частина оскаржуваного рішення не передбачає конкретних дій відповідача, способу усунення недоліків.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідач для усунення недоліків може самостійно визначати, які саме роботи йому слід провести. Виконанням рішення суду в даному випадку буде усуненнянедоліків об`єкта нерухомого майна - гаражу, машиномісця у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме усунення зволоження конструкцій підземного паркінгу, обумовлене попаданням поверхневих вод у підземний паркінг.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» є організація будівництва будівель, серед інших видів діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, діяльність у сфері архітектури, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування. З огляду на вказане, відповідач має достатній досвід, наукові знання та технічні можливості для усунення недоліків машиномісця позивача.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Інші аргументи апеляційної скарги на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції не впливають, його висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Рішення у справі постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - Пожидаєва Ігора Валентиновича залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09.03.2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.