Справа № 357/4373/22
Провадження № 2/357/465/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: 1) приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Цвинтарна Ірина Олександрівна; 2) ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно,
06.06.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
21.07.2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні.
25.08.2022 року ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Цвинтарної Ірини Олександрівни належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлого ОСОБА_5 .
14.09.2022 року на адресу суду надійшли витребувані судом документи.
26.09.2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
14.11.2022 року на адресу суду від третьої особи ОСОБА_4 надійшли пояснення щодо позову, з яких вбачається, що вона є сестрою померлого ОСОБА_5 , підтвердила заявлені позивачем обставини справи та підтримала позовні вимоги, розгляд справи просила здійснювати без її участі.
29.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
06.12.2022 року на адресу суду від третьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення щодо позову, в яких позов підтримано. Однак, вказані письмові пояснення не містять підпису заявника, а тому за змістом ч. 4 ст. 183 ЦПК України підлягають поверненню без розгляду.
27.12.2022 року на адресу суду надійшло клопотання третьої особи приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Цвинтарної І.О. про розгляд справи без участі її представника.
24.01.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Полянської С.П., про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, в тому числі через відповідне оголошення про розгляд справи на сайті суду, з відзивом (запереченням) на позов відповідач до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 , а відповідач по справі ОСОБА_2 є сином позивача та ОСОБА_5 , що встановлено рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 22.02.2022 року по справі № 357/3045/21.
Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 21.12.1998 року та листа КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 2391 від 20.08.2021 року, ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на праві приватної власності (по 1/5 частині) належить квартира АДРЕСА_2 .
Після смерті співвласника вказаної квартири ОСОБА_6 , його 1/5 частку квартири успадкували по 1/10 частці дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 , що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарної І.О. від 04.09.2021 року, реєстровий № 2523, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 273283515 від 04.09.2021 року.
ОСОБА_5 є власником автомобіля ВАЗ 217030 з реєстраційним номером НОМЕР_1 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.12.2018 року, ТСЦ 3242.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 15.10.2020 року.
ОСОБА_3 , яка є мамою ОСОБА_5 , подала приватному нотаріусу Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарній І.О. заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 .
27.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 .
Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарна І.О. 30.09.2021 року винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину також є син померлого ОСОБА_2 .
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 22.02.2022 року по справі № 357/3045/21 встановлено, що з 14.05.2020 року ОСОБА_2 перебуває в розшуку, оскільки переховується від органів військової прокуратури.

В матеріалах справи містяться документи, що підтверджують факт проходження ОСОБА_2 військової служби та його розшук, зокрема: контракт від 23.11.2016 року на три роки; службова картка солдата ОСОБА_2 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України № 39 о/с від 30.08.2019 року про звільнення солдата ОСОБА_2 ; лист в/ч НОМЕР_5 № 18/12/5-П-12-АЗ-1280 від 31.05.2021 року; лист Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону № 18/730вих.21 від 01.06.2021 року; лист Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області № 102азі від 15.06.2021 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02.06.2021 року по справі № 357/3045/21 ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало законної сили 02.07.2021 року.

Вказаним рішенням встановлено, що згідно з Витягом з реєстру територіальної громади м. Біла Церква від 16.03.2021 року, ОСОБА_2 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , проте відповідно до Акту № 6 від 16.03.2021 року, засвідченого КП БМР ЖЕК № 7, відсутній в даній квартирі з 08.01.2019 року.

Представником позивача подано суду схему розподілу спадщини та виступ в судових дебатах.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями частини 2 статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на автомобіль ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 2008 року випуску, земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:011:0242 та 3/10 частини квартири загальною площею 67,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після сина на користь його дружини ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований, однак фактично не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , - з 08.01.2019 року, також його визнано таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Вказані обставини, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак не має змоги оформити її у зв`язку з тим, що разом з померлим за однією адресою був зареєстрований також його син ОСОБА_2 , який, як встановлено рішенням суду, не проживав за вказаною адресою з 08.01.2019 року.

Відповідно до роз`яснень у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, відповідач хоч і був зареєстрований на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем, однак у розумінні статті 1268 ЦК України відповідач не є таким, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вказана правова норма пов`язує набуття спадщини саме з проживанням. Реєстрація фізичної особи за певною адресою може бути одним із підтверджень її проживання, однак за обставинами даної справи позивачем доведено належними та допустимими доказами, що положення статті 1268 ЦК України не поширюються на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, як спадкоємця ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, підлягають захисту в судовому порядку, оскільки позивач не має можливості в інший спосіб отримати свідоцтво про право власності на майно.

Таким чином, вимоги позову є цілком обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення, тож суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після померлого чоловіка, отже позов слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на: автомобіль ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 2008 року випуску; земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:011:0242; 3/10 частини квартири загальною площею 67,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Третя особа-1 приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Цвинтарна Ірина Олександрівна, адреса: вул. Леваневського, буд. 30, прим. 1, м. Біла Церква, Київська область, 09108.

Третя особа-2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Третя особа-3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А. Ю. Цуранов