Справа № 201/3715/22
Провадження 2/201/394/2023
УХВАЛА

09 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу запозовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Богдан Леонідович про визнання недійсним договору та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Богдан Леонідович про визнання недійсним договору та скасування рішення

08 березня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/11027/18. В обґрунтування поданої заяви представник зазначив, що постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/11027/18 від 25 травня 2021 було скасовано Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Представники відповідачів заперечував проти зупинення провадження у справі, оскільки спірний договір було укладено після винесення рішення Господарським судом позивачем у клопотанні про зупинення провадження у справі не зазначено яка саме об`єктивна необхідність та які саме обставини можуть бути встановлені у справі № 910/11027/18 та ці обставини матимуть безумовну доказову базу по даній справі в частині дотримання відповідачами вимог законодавства під час укладення договору дарування, оскільки в даній справі предметом розгляду є саме дотримання в момент укладання оспорюваного договору вимог законодавства.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку, що клопотання є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Так Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Богдан Леонідович, в якому просили визнати недійсним договір дарування укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 09 липня 2021 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59201653 від 09 липня 2021 року 14:33:06, щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 на гараж , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: № 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , літ. 3-1 прийняте приватним нотаріусом Дмух БюЛ. Київського міського нотаріального округу, та припинити право власності ОСОБА_4 на вказаний гараж, номер запису про право власності - 101.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 було задоволено позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стягнуто солідарно, зокрема з ОСОБА_3 , на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» 76 929 136, 71 грн шкоди, а також, стягнуто в рівних частинах з кожного 2 775 150 грн витрат зі сплати судового збору. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 скасовано.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року рішення Господарського суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 травня 2019 року та постанову Великою Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року по справі № 910/11027/18 вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення, зокрема з ОСОБА_3 шкоди у розмірі 76 929 136, 71 грн , 17 серпня 2018 року .

Таким чином, договір дарування гаражу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л., укладений між ОСОБА_3 , від 09 липня 2021, який є предметом розгляду цивільної справи № 201/3715/22 , не є підставою позову у справі № 910/11027/18, що розглядається в порядку господарського судочинства.

А відтак суд не знаходить підстав для зупинення провадження в справі № 201/3715/22.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зупинення провадження порушує розумні строки розгляду справи. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Частиною 3 статті 189 ЦПК України визначено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

У справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 вказано, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251 ЦПК України, суд,, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про зупинення цивільної справи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали виготовлено 09 березня 2023 року

Суддя С.О. Демидова