Справа №: 343/347/23
Провадження №: 2/0343/178/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу № 343/347/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 є рівними і становлять по 1/2 частки.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За життя батьки побудували будинок і господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , яка була співвласником вказаного будинковолодіння. Після її смерті за законом частка в майні, яка їй належала, повинна бути поділена між нею, батьком та її братом. Оскільки останні відмовилися від прийняття спадищини на її користь, вона зареєструвала за собою право власності на 1/2 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_3 . На день його смерті вона була зареєстрована та проживала в будинку разом з ним. Ще за життя батько склав заповіт, яким заповів усе своє майно їй, ОСОБА_1 . Також спадкоємцем за законом на дане майно був її брат, який у встановлений законом строк не заявив про прийняття спадщини та не претендує на неї.

Після смерті батька вона у визначений шестимісячний строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до Долинської державної нотаріальної контори, проте свідоцтва про право власності на спадщину батька не отримала, у зв`язку з тим, що не визначено частки земельної ділянки у спільній сумісній власності, оскільки в додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 959103 вказані двоє співвласників земельної ділянки - батько і вона, без зазначення їхніх часток.

Вважає, що частка померлого батька у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку пропорційна частці житлового будинку, яка належала йому на час смерті, отже, становить 1/2.

У зв`язку з неможливістю реалізації свого права на спадщину без визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася. Від її представника - адвоката Кажука В.Б. надійшла письмова заява про розгляд справи у їхній відсутності, в якій він позов своєї довірительки підтримав. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, просив ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні за наявними в матеріалах справи належними та допустимими письмовими доказами.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду скерував заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 21.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

09 березня 2023 року від відповідача на електронну адресу суду поступило клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якій він позов визнав.

09 березня 2023 року від представника позивачки - адвоката Кажука В.Б. поступила письмова заява про розгляд справи у їхній відсутності, в якій він позов своєї довірительки підтримав. Просив прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.01.1972, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

У зв`язку з укладенням шлюбу 16.11.1993 з ОСОБА_6 ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.11.1993 (а.с. 7).

Як вказала позивачка, за життя її батьки побудували будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , на що вказує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частку вищевказаного домоволодіння. Спадкоємцями за законом були ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Оскільки батько та брат від своєї частки у спадщині відмовилися на користь позивачки, остання зареєструвала за собою право власності на 1/2 частку будинковолодіння за вказаною вище адресою.

Так, згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.03.2004 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2994650 від 04.03.2004, домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , по 1/2 частці кожному (а.с. 8, 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 08.12.2021 (а.с. 13).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-022 від 02.11.2022 та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 959103 від 28.12.2012, земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:003:0251, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, по АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 10-11, 14-15).

Як підтверджується матеріалами справи, за життя ОСОБА_3 склав заповіт № 3, посвідчений 01.02.2011 Рахинянською сільською радою, яким заповів все своє майно їй, ОСОБА_1 .

Як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, яка належала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2023 державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки з кадастровим № :01:003:0251, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки неможливо визначити частку, яка належала спадкодавцю (а.с. 16).

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частка земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , частки яких не визначено, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено позивачці, яка є спадкоємицею за заповітом та прийняла спадщину після смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на земельну ділянку, що послужило підставою звернення до суду з даним позовом.

Оцінка суду:

беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як визначено ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Отже, земельне та цивільне законодавство закріплює принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України у справі 6-2225 цс16, в якій зазначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Як встановлено з письмових доказів, долучених до позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:003:0251, яка розміщена по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. При цьому, за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 числилася по 1/2 частці будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Позивачка звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на частку у праві власності на вищевказану земельну ділянку, однак, як вказала нотаріус, такої можливості немає, поки в судовому порядку не буде визначено частки у праві власності на земельну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачка та ОСОБА_3 є співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, їх частки на неї не визначені, що не дає можливості ОСОБА_1 оформити свої права на належне їй майно, однак, зважаючи на те, що в в матеріалах справи знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 часток будинковолодіння АДРЕСА_2 , та виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, в також рівності часток у спільній сумісній власності, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визначити, що частки у спільній сумісній власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:003:0251, яка розміщена по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, є рівними та становлять по 1/2 частці за кожним.

На підставі викладеного, ст. 368, 370 ЦК України, ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, та керуючись ст. 200, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку задовольнити.

Визначити, що частки у спільній сумісній власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:003:0251, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич