У Х В А Л А

09.03.2023 Справа №607/2212/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

за участю секретаря с/з Медвідь О. А.

учасників справи:

представника відповідача Ямпольської Н. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя про визнання права споживача порушеним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя про визнання права споживача порушеним та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 10.02.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просила позов залишити без розгляду у зв`язку із зловживанням позивачем процесуальними правами.

Заслухавши думку учасників, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач подав позов до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, в якому просив визнати порушеним прав споживача за ЗУ Про захист прав споживачів на належну якість, потрібний асортимент, інформацію про продукцію, зобов`язати відповідача виконати зобов`язання, провести екзамени.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року, справа №607/2653/23, повернуто ОСОБА_1 позовну заяву до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя про визнання права споживача порушеним та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається, із змісту позовних вимог по справі №607/2653/23 ОСОБА_1 звертаючись з позовом до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, просить визнати порушеним прав споживача за ЗУ Про захист прав споживачів на належну якість, потрібний асортимент, інформацію про продукцію, зобов`язати відповідача виконати зобов`язання, провести екзамени.

Крім цього, позивачем було подано декілька позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, про що свідчать ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2023 у справі №607/2206/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2023 у справі №607/2207/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 у справі №607/2648/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2023 у справі №607/2650/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2023 у справі №607/2202/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2023 у справі №607/2141/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2023 у справі №607/2209/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2023 у справі №607/2198/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2023 у справі №607/2200/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.01.2023 у справі №607/1360/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2023 у справі №607/1946/23, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.01.2023 у справі №607/1793/23.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Отже, враховуючи, що позивач подав протягом короткого проміжку часу декілька позовів до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, наявні підстави вважати, що такі дії вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами і є підставою для залишення позову без розгляду.

Нормами ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14. «Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 02 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем подано декілька позовів до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, в яких просив визнати порушеним прав споживача за ЗУ Про захист прав споживачів на належну якість, потрібний асортимент, інформацію про продукцію, зобов`язати відповідача виконати зобов`язання, провести екзамени, з аналогічних підстав, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, а тому суд дійшов висновку, що позивач допустив зловживання процесуальним правом при зверненні з позовом до суду, що суперечить завданню цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись статтями 44, 104 - 109, 252, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя про визнання права споживача порушеним та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду складена та підписана 09 березня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко