Пр. №2/756/469/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко Василя Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про оскарження постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко Василя Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 в якому просила суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка Василя Васильовича про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 70/02-31 від 22 квітня 2021 року; зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка Василя Васильовича вчинити нотаріальну дію, а саме - видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 листопада 2018 року, засвідченого нотаріусом в Королівстві Іспанія Фернандес Сантана Луїс Альберто в м. Сан-Фаліу-Да-Гішулс (Жирона).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2019 року позивач через свого представника звернувся до приватного нотаріуса КМНО Юрченка В.В. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.2018року, складеного в Королівства Іспанія, в місті Сант-Фаліу-Де-Гішольс у присутності нотаріуса Почесної нотаріальної колегії Каталонії Луїса Фернандеса Сантана, апостиль засвідчено в місті Барселона, 30.09.2019 року за №5301/2019/044299, на майно померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.04.2021 року відповідачем було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до заповіту померлого ОСОБА_3 на випадок його смерті все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідалось ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В постанові приватного нотаріуса зазначено, що: заповіт не був пред`явлений в оригіналі нотаріусу; дані про нього не внесені до спадкового реєстру та відсутність можливості перевірки чинності заповіту на предмет його скасування( шляхом складання нових заповітів на території Королівства Іспанії чи інших держав). Окрім того за даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо квартири інформація відсутня. Спадкоємцем не було надано достатніх документів (зокрема від КП « Київське міське бюро технічної інвентаризації) нотаріусу інформації щодо належної реєстрації права власності на квартиру за спадкодавцем.

Позивач не погоджується з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних та вважає її незаконною та безпідставною, оскільки зазначені відповідачем недоліки заповіту жодним чином не спотворюють волю померлого ОСОБА_3 щодо розпорядження належним йому майном.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа до судового засідання не не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим проведення судового засідання та винесення рішення за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Суд з`ясувавши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 листопада 2018 року ОСОБА_3 був оформлений заповіт, засвідчений нотаріусом Фернандес Сантана Луїс Альберто в Королівстві Іспанія, відповідно до якого останній заповів все своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер в Королівстві Іспанія, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 9189225/18 від 15 липня 2019 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Пальмос, Королівство Іспанія.

Протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Брагіної Т.В. із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 . Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Брагіна Т.В. відмовила ОСОБА_1 у відкритті спадщини. Відмова обгрунтована тим, що станом на дату подання ОСОБА_1 заяви про відкриття спадщини спадкова справа щодо майна спадкодавця уже була заведена іншим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком Василем Васильовичем.

12 листопада 2019 року, ОСОБА_1 через свого представника, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В. В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва за заповітом. На підтвердження права на спадщину представник ОСОБА_4 пред`явила оригінал заповіту. В даному оригіналі заповіту зазначено, що це є «точна перша копія оригіналу Заповіту» і зроблено примітку щодо видачі копії заповіту спадкоємцю - ОСОБА_1 та права спадкоємця на отримання копії заповіту, виданою та гасвідченою 12 вересня 2019 року нотаріусом Луїсом Фернандесом Сантана у м. Сант-Феліу- де-Гішольс, Королівство Іспанія.

На виконання вимог щодо легалізації іноземних офіційних документів на заповіті проставлено апостиль, який засвідчено ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Барселона, Королівство Іспанія деканом Почесної нотаріальної колегії Каталонії Жоаном Карлесом Ольє Фаваро за № 5301/2019/044299.

04 жовтня 2019 року вищезазначені документи були перекладені офіційним перекладачем на українську мову, справжність підпису якого засвідчена 15 жовтня 2019 року консулом Генерального консульства України в Барселоні Шкуренко-Громаковим Ю.С. за зареєстрованим у реєстрі №: 570/4-3634.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В. від 22.04.2021року, відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження особи на випадок її смерті.

Згідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно з ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні

Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови.

Згідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Приватним нотаріусом у своїй постанові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: місто Петропавловськ-Камчатський), останнє місце проживання якого: АДРЕСА_2 . За заявою його онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 про прийтяння спадщини, 09 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В. В. заведена спадкова справа №5/2019 щодо майна померлого. Як доказ права на спадщину був пред`явлений Заповіт від 18.09.2007 року, посвідчениц приватним нотаріусом КМНО Тетерською О.Ю. 12 листопада 2019 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Юрченка В.В. звернувся уповноважений представник ОСОБА_1 по Довіреності - ОСОБА_4 із заявою при прийняття спадщини (підпис ОСОБА_1 , на був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Брагіною Н.В 29.10.2019 року за р.№1256). На підтвердження права на спадщину була пред 'явлена «точна перша копія» Заповіту, що був складений 14.11.2018 року в Королівстві Іспанія, в місті Сант-Феліу-де-Гішольс, у присутності нотаріуса Почесної нотаріальної колегії Каталонії Луїса Фернандеса Сантана, Апостиль засвідчено в місті Барселона,30.09.2019 року за №5301/2019/044299. Як правовстановлюючий документ на квартиру нотаріусу було пред`явлено примірник Договору купівлі-продажу, посвідченого ПН КМНО Тетерською О.Ю. 18.09.2007 року р.№4264. Відповідно до п.3 ст.1254 Цивільного кодексу України, кожен новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, презюмую що Заповіт 1 є скасованим, адже від був складений до Заповіту і скасований ним у відповідності до тексту «точної першої копії» Заповіту. В той же час, ч.4 ст.1247 Цивільного кодексу України зазначено, що заповіти підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому КМУ. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусам України (п.5.1. глави 10) визначено при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

Станом на дату винесення цієї Постанови, Заповіт-2:

а), не був пред 'явлений в оригіналі нотаріусу

б), дані про нього не внесені до Спадкового реєстру.

в), у нотаріуса відсутні можливості перевірити чинність Заповіту-2 на предмет скасування його (зокрема шляхом складання нових заповітів на території Королівства Іспані інших держав).

Конвенцією про запровадження системи реєстрації заповітів (дата підписання 16.05.1972 рік, дата ратифікації Україною 10.07.2010 рік, дата набрання чинності для України 31.12.2010) статтею 4 встановлено: Реєстрації в Договірних Державах підлягають: посвідчені заповіти, пред`явлені нотаріусу, державному органові чи будь-якій особі, які законом цієї Держави мають право реєструвати їх, а також інші заповіти, передані, зберігання органові чи особі, які вповноважені законом приймати такі заповіти на зберігання коли при цьому складається офіційний документ про прийняття заповіту на зберігання; Заповідач має право відмовитися від реєстрації заповіту, якщо зазначений закон не забороняє такої відмови. Копія Заповіту-2 не передбачає відмови від такої реєстрації.

За запит приватного КМНО Юрченка В.В. до Міністерства юстиції України від 21.01.2020 вих..№28/02-14 з приводу надання правової позиції та/або сприяти отримання інформації достовірних офіційних джерел в Королівстві Іспанія, Листом від 13.02.2020 року, зазначено, «запит в частині отримання відомостей із зазначених питань не може бути направлений на виконання до компетентних органів Іспанії».

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо квартири інформація відсутня. Спадкоємцем не було надано достатніх документів( зокрема від КП Київське міське бюро технічної інвентаризації) нотаріусу інформації щодо належної реєстрації права власності на квартиру за спадкодавцем.

Таким чином у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована,зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

До Спадкового реєстру, заносяться відомості про всі посвідчені заповіти, що надає можливість з достатньою точністю встановити наявність заповіту при відкритті спадкової справи, а також перевірити чинність наданого нотаріусу заповіту, час його посвідчення тощо.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було вказано відсутність оригіналу заповіту та запису в реєстрі для нотаріальних дій органу місцевого самоврядування.

Як встановлено в судовому засіданні у нотаріуса відсутні можливості перевірити чинність Заповіту-2 на предмет скасування його (зокрема шляхом складання нових заповітів на території Королівства Іспані інших держав).

За запит приватного КМНО Юрченка В.В. до Міністерства юстиції України від 21.01.2020 вих..№28/02-14 з приводу надання правової позиції та/або сприяти отримання інформації достовірних офіційних джерел в Королівстві Іспанія, Листом від 13.02.2020 року, зазначено, «запит в частині отримання відомостей із зазначених питань не може бути направлений на виконання до компетентних органів Іспанії».

Позивач зазначає, що нотаріусом в повній мірі проігноровано вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Однак, як було зазначено вище, приватний нотаріус Юрченко В.В. відмовив позивачу у вчиненні нотаріальні дії, шляхом винесення роз`яснення, в межах строків, визначених ст. 50 Закону України «Про нотаріат», тим самим, відповідач вчинив дії, прийняв рішення з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому незадоволення позивача з наслідками розгляду її заяви не є наслідком визнання протиправними та незаконними дії відповідача.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 16, 202, 1216, 1268, 1233, 1235, 1251 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 15, 49, 50, 69 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко Василя Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про оскарження постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Луценко