Справа № 630/56/23
Провадження № 2-о/630/8/23
УХВАЛА

18 січня 2023 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О. розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою від 17 січня 2023 року, в якій просить: 1) встановити факт, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олексіївка, Сокирянського району Чернівецької області, Україна;

2) зобов`язати відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити актовий запис про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Олексіївка, Сокирянського району Чернівецької області, Україна.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» висловлена правова позиція, згідно з якою судам необхідно враховувати, що такі заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви; у разі невідповідності заяви таким вимогам закону суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ст. 175 ЦПК України. Крім того позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Заявником ОСОБА_1 не надано до суду документ, який підтверджує сплату нею судового збору за розгляд заяви окремого провадження.

За наслідками дослідження заяви та доданих до неї документів не встановлено підстав, передбачених ст. 1 Закону України «Про судовий збір», за котрими вказана заява була б віднесена до категорії заяв, судовий збір за подання яких не справляється.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження встановлюється ставка судового збору на рівні 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведеного вбачається необхідність застосування до заяви ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності документів наслідків, передбачених ст. 185 ЦПК України (залишення заяви без руху, встановлення заявнику строку для усунення недоліків). Належним способом усунення недоліків є сплата суми судового збору за розгляд заяви окремого провадження та подання до суду документа на підтвердження такої сплати.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року) визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення Суду від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення Суду від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до ст. 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини не є перешкодою для доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом.

Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків. Для приведення заяви у відповідність ст. 177 ЦПК України заявник має подати до суду квитанцію про сплату у встановленому порядку судового збору в розмірі 536,80 грн. на розрахунковий рахунок № UA0020645, Отримувач ГУК Харківської області/МТГ Люботин, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача - Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету 22030101, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення- залишити без руху.

Повідомити про це заявника ОСОБА_1 та надати строк у десять днів з часу отримання ухвали для усунення недоліків, та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків, а також неподання про це відповідних документів, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судового збору до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя О. О. Малихін