1Справа № 335/8204/22 2/335/516/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позов до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ознайомившись матеріали заяви, суддя доходить наступних висновків.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково.

За приписами статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи здійснюється компетентним органом із видачею довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України було зроблено запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

31.01.2023 на адресу суду з Національної соціальної сервісної служби України надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача-фізичної особи, згідно з якою, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 30.01.2023 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території Гайсинського району Вінницької області.

Отже, на даний час зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що територіально віднесено до Гайсинського районного суду Вінницької області.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Частиною 6 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

З копії постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2022, якою ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, вбачається, що місцем завдання шкоди є: м. Запоріжжя, Комунарський район на перехресті вул. Чумаченка та вул. Європейська, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Предметом позову ОСОБА_1 є відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичній особі. Отже, на спірні правовідносини поширюється правило про альтернативну підсудність, згідно якого даний позов може бути подано до суду як за місцем знаходження відповідача ОСОБА_2 , так і до суду за місцем заподіяння шкоди.

Враховуючи викладене, підсудність справи має визначатись за приписами ст. 27 або ч. 6 ст. 28 ЦПК України.

Позивач звертаючись до суду з позовом визначив підсудність за приписами ст. 27 ЦПК України.

Враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами та те, що на даний час відповідач зареєстрований на території Гайсинського району Вінницької області, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Таким чином, вважаю за необхідне вищезазначений позов передати за підсудністю до Гайсинського районного суду Вінницької області, оскільки дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 27,28, 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної зави ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Гайсинського районного суду Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Суддя А.В. Стеценко