ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/152/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/784/22 Категорія: 301030400 Левченко Л. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Фай В.Г. на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.11.2022 (повний текст складено 18.11.2022, суддя в суді першої інстанції Левченко Л.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив зобов`язати відповідача передати позивачу майно, яким відповідач заволодів незаконно, а саме - котел твердопаливний «Корди АОТВ-16-20с» - вартістю 12800 грн. з регулятором тяги «Regulus RT-4» вартістю 400 гривень, вікно металопластикове вартістю 3700 гривень, гідробокс GM SV-217 (душова кабіна), вартістю 8606,40 грн., умивальник вартість 2500,00 грн., унітаз, вартістю 2050 гривень, шафу-купе вартістю 7000 грн., світильник (бра) вартістю 700 грн., комп`ютерний стіл, вартістю 900 грн., стіл обідній, вартістю 500 гривень, пенал для одягу вартістю 1200 гривень, тумбу двохдверну вартістю 300 гривень.

В обґрунтування вказано на те, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком. Після розлучення батьків позивач залишився проживати з відповідачем у його будинку за адресою АДРЕСА_1 . У 2015 році позивач одружився та разом з дружиною проживав у будинку відповідача. За час проживання у період з 19.07.2019 по 15.10.2020 позивачем було придбано спірне майно згідно наведеного переліку. Також частину майна придбала мати позивача. Однак, на даний час відповідач вигнав позивача та його сім?ю з вищевказаного будинку та відмовляється повернути придбані речі. Вважає, що майно перебуває у відповідача ОСОБА_2 незаконно. Вирішити дане питання у позасудовому порядку не можливо, тому було подано позовну заяву в цій справі.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 14.11.2022 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що позивач не довів, щор спірне майно є його особистою власністю, а також те, що відповідач вказаним майном заволодів незаконно.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 20.12.2022 через відділення поштового зв`язку представник позивача адвокат Фай В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням позов задовольнити. Скаржник зазначає, що суд помилково розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, адже мала місце необхідність у допиті свідків, присутніх при складанні акту опису та оцінки майна, підписаного відповідачем, який факт ознайомлення із зазначеним актом заперечує. Суд помилково відхилив видаткові накладні та товарні чеки про придбання майна, якими позивач обґрунтовує своє право власності на майно, так як вони підтверджують факти його придбання. Відповідач не надав суду жодного доказу того, що спірне майно належить йому чи придбано за його кошти. Одночасно, спірне майно було придбане за спільні кошти позивача та його дружини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 17.01.1995, зареєстрованого у Безбородьківській сільській раді Драбівського району, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 2, та його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно Довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 21.05.2020, місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 25.12.2015, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 25.12.2015 у виконавчому комітеті Безбородьківської сільської ради.

Згідно повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 09.07.2021 Драбівським ВДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Також згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого 03.07.2017 виконавчим комітетом Безбородьківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З довідок, виданих Безбородьківським старостинським округом Золотоніського району Черкаської області № 258, 259, 260, 261, від 08.07.2022 за підписом старости села ОСОБА_7 , вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_5 на право особистої власності на жилий будинок від 11.08.1997, жилий будинок АДРЕСА_2 належать відповідачу ОСОБА_2 , що також відповідає даним копії технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 04.08.1997.

Згідно акту опису майна б/н від 05.07.2022, складеного у АДРЕСА_1 , зазначене в акті майно придбане позивачем ОСОБА_1 .

При цьому вказано таке майно: «шкаф» купе 7000 грн., комп`ютерний стіл (подарований мамою) 900 грн., котел твердопаливний KordiАОТВ-16с 13000 грн., душова кабіна 8500 грн., вікно 3500 грн., унітаз 2050 грн., умивальник 2500 грн., світильник (бра) 700 грн., стіл подарований мамою 500 грн., пенал подарований мамою 1200 грн., тумба дводверна подарована мамою 300 грн. Зазначено, що опис проведено в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Згідно видаткової накладної № 475 від 19.07.2019 постачальника ФОП ОСОБА_11 , одержувач опт, вартість котла твердопаливного Корди АОТВ-16-20с без ПДВ становить 12800,00 грн. Відомості про отримувача відсутні.

Згідно товарного чеку № б/н від 16.09.2020 вартість металопластикового вікна становить 3700,00 грн.

Згідно чеку № 134944 від 10.11.2020 сума товарів «ІНШЕ» становить 2050,08 грн.

Згідно видаткової накладної Ррз/СН-0169109 від 15.10.2020 ОСОБА_4 було отримано у магазині «Епіцентр К», м. Київ, товари на суму з ПДВ 16700,02 грн., серед яких зазначено гідробокс GM SV-217 вартістю 8606,40 грн. з ПДВ, умивальник FREJA 55 см з отвором вартістю 2500,00 грн. з ПДВ.

Таким чином позивач ОСОБА_1 спільно з дружиною ОСОБА_4 та їх дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , у будинку, що належить відповідачу ОСОБА_2 , та проживали у вказаному будинку спільно з відповідачем протягом деякого часу, що сторонами під сумнів не ставиться.

Предметом спору є майно, що знаходиться у будинку за адресою АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що спірне майно належить йому та перебуває у незаконному володінні відповідача, який добровільно вказане майно не повертає.

При цьому відповідач заперечує факт належності спірного майна позивачу.

На підставі вказаних вище доказів позивач у справі стверджує про те, що спірне майно є його приватною власністю, воно незаконно перебуває у відповідача, який зобов`язаний його повернути на вимогу власника, тобто позивача.

Вказане питання має таке правове регулювання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України також закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Також згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-82 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене правове регулювання та надані сторонами справи докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції у даній справі про те, що позивачем не доведено, що спірне майно є його особистою власністю, яка незаконно, без відповідної правової підстави, перебуває в будинку відповідача.

Так позивачем надано, зокрема, ряд видаткових накладних та товарних чеків про придбання майна, які, однак не містять даних про особу покупця, тобто власника майна. Отже достовірно встановити те, що спірне майно є особистою власністю позивача, твердження про що покладено в основу заявлених у справі позовних вимог, на підставі наданих доказів не можливо. Крім того, спірне майно після придбання було добровільно поміщене до будинку відповідача та ним користувалися всі мешканці будинку.

Більш того, деяке з перерахованого майна, зокрема, вікно металопластикове, гідробокс, умивальник, унітаз вже є складовими частиною нерухомого майна і не може бути відокремлено без його суттєвого знецінення, як будинку, що призначений для проживання людей.

Вказані висновки спростовують посилання скаржника у справі на наявність відповідних чеків про придбання майна у підтвердження права власності на нього.

Акт опису та оцінки майна, підписаний відповідачем, сам по собі не може свідчити про те, що спірне майно є власністю позивача, адже він не є правовстановлюючим документом та відповідач заперечує дійсність викладених в ньому даних.

У аспекті викладеного, слід відхилити апеляційні доводи про те, що суд першої інстанції помилково розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, адже мала місце необхідність у допиті свідків, присутніх при складанні акту опису та оцінки майна, так як даний доказ не може слугувати єдиним підтвердженням права приватної власності позивача на спірне майно.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також не можна погодитися з доводам скаржника про те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що спірне майно належить йому чи придбано за його кошти. В даному випадку скаржнику слід врахувати, що принцип змагальності, закріплений у ст.12 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.

При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Така правова позиція відображена в постанові ВС від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У світлі викладеного вище, апеляційний суд констатує, що в даній справі позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що спірне майно є його особистою власністю, яка незаконно перебуває в домоволодінні відповідача.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.11.2022 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу представника позивача без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.11.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 18.01.2023.

Суддя-доповідач

Судді